38 
našel v sestupné větvi u 1G“5 stagnaci měny světelné, což potvrzují též 
pozorování Baxendel 1-ova zpracovaná M u 1 1 e r e m, dle něhož 
křivka světlosti 10™5 kolem maxima jest ostře precisována a symmetrická. 
Střední křivka světlosti Pračkou odvozená, jest zřetelně nesymmetrická, 
an vzestup mnohem rychleji probíhá nežli sestup. Slabé sploštění křivky 
před maximem jest patrně zaviněno rozdíly v absolutní světlosti těchto 
bodů obratů. O formě křivky kol minima není ničeho určitého známo, 
epocha Reed-em určená ukazuje pravděpodobně, že průběh měny světlosti 
tehda byl anormální. Barvu hvězdy určují Espin a Pračka co sytě oranžově- 
červenou; první určil spektrum co pruhové. Graff vyměřil místo. 
Literatura : Espin (A. N. 2777, 2780), B a x e n d e 1 1 jun. (Pozorování 1887 až 
1889 na hvězdárně v Postupimi.), Townley (Publ. Washburn VI. 3, 
A. J. 249.), Knopf (Pozorování 1890—92 hvězdárna Jena.), Dunér 
(A. J. 254. 291.), Hartwig (Publ. Bainberg II. I.). Reed (A. J. 330.). 
Y e n d e 1 1 (A. J. 328.) . P o r r o (Publ. Oss. Torino IV.) . B o h 1 i n (A. N. 
3809.) , P i c k e r i n g (H. A. 46 . 232.) , H e d r i c k (A. N. 3890.) , 0’H a 1- 
1 o r a n (P. A. S. P. 16 . 208, 18 . 50. Pop. Astr. 16 . 125.) . B a r a n o f (Publ. 
Obs. Engelh. 2 . 48. 61 .) , W h i t e s i d e (A. J. 584. 585, 593, 602.) , S m i t h 
a S i m p s o n (Pop. Astr. 14. 381.), Wh i tne y (A. J. 600.) Pračka 
(Publ. Nižborl. II. 1 a 2, III. A. N. 4196,4221,4284.), Graff (A. N. 4289.) 
Campbell (H. A. 57 . 223.). 
RV Cassiopeiae : Hvězda tato byla v r. 1904 srpen 12, 15, 18, září 13 
dle moskevských fotografií menší 12“, naproti tomu 31. října t. r. 9“ a 
v r. 1905 Blažkem 13. a 14. února co 12“ pozorována. Pračka 
určil periodu v prvním přiblížení na 326 dní, napioti tomu Enebo 
tutéž na 512 dní. Další sledování této hvězdy vedlo k odvození elementů 
max = 2416785 + 327 E, které vyhovují snímce harvardské (čís. 2, 
1901 listop. 2.), kde hvězda chybí. Střední křivka světlosti jest slabě ne- 
symmetrická a probíhá hladce v mezích 8“2 — <j 13“. Barva hvězdy 
určena co žluto-červená, místo její pak vyměřeno H a r t w i g-em. 
Literatura : Ceraski (A. ÍN. 4001.), Pračka (A. N. 4221, 4284, Publ. Nižbor 
I., II. 1. 2. III,), Enebo (A. N. 4207, Beob. II.), Campbell (H. A. 
57 . 2.), Hartwig (V. J. S. 43 . 72, Publ. Bamberg II. 1.). 
RW Cassiopeiae : Rovněž na moskevských fotografiích odkryto 
s měnou světelnou 8“9 — 11“0. Elementy odvozeny byly Blažkem 
ve formě max =24I7065’5 -|- 14,80 E a potvrzeny pozorováními, která 
vykonali S e a r e s, Enebo a Pračka, jenž určil barvu co oranžově- 
červenou. Místo určil Graff. Střední křivka světlosti jest svým prů- 
během velice zajímavá a ukazuje, že hvězda nepatří k Mira-typu, nýbrž 
typicky náleží ke třídě S-Cephei. Světlost od minima stoupě velice rychle 
a dosáhnuvši kulminačního bodu (8“4), klesá nejprve rychle k velikosti 
8“8, načež zpožďuje svoji měnu, zůstávajíc po 2,7 dne téměř konstantní. 
Této stagnaci následuje opět zrychlený pokles k ostrému minimu (9“4). 
Literatura '■ Ceraski (A. N. 4010.), Blažko (A. N. 4108.), Seares (Laws 
Bull. 10.), Enebo (A. N. 4207.), Pračka (A. N. 4196. 4221, I., III.), 
Graff (A. N. 4289.). 
VI. 
