39 
RS Aiivigae: Na moskevských snímkách měnila tato hvězda svoji 
světlost v mezích 9“2 — • 1G™5. První elementy odvodil Pračka, jenž 
usuzoval na periodu 171 den, E n e b o zkracuje trvání na 167 dní a ko- 
nečné zpracování všeho materiálu vede k elementům max = 2417628 -(- 
+ 164 E. Hvězda jest dle pozorování Pračkových oranžověčervená 
a patlá k Mira-typu. Střední křivka světlosti jest slabě nesymmetrická 
a vykazuje ve vzestupné větvi při 1C“5 patrnou stagnaci. Místo určil Graff. 
Litemtiira : Ceraski (A. N. 3971.). Pračka (A. N. 4207, 4198, 4221, 4224, 
4242, 4284, 4323, II. 1. 2. III.), Enebo (A. t. 4207, Beob. II., III.), 
Graff (A. N. 4289.). 
RV Draconis. Variace světelná 9™7 — <j 12™5 objevena byla 
v Moskvě. První nesouvislá pozorování vykonána byla v r. 1906 H a r t- 
w i g-em, který odvodil na základě nesprávných předpokladů periodu 
147 dní. Výsledek tento vyvrátila soustavná pozorování let 1)4)6 — (9, jež 
vykonal Pračka; ten dochází k soustavě elementů dané rovnicí; 
Max = 2417517 + 205 E. Měna světlosti bledožlutě zbarvené hvězdy 
probíhá v mezích 8“5 — <j 13“ křivkou symmetrickou beze všech ve- 
dlejších fásí. 
Literatura : Ceraski (A. N. 4097.) , H a r t w i g (V. J. S. 41 . 310.) , Pračka 
(A. N. 4198, 4212, 4242, 4284, I,, II. 2, III,). 
RS Ursae majoris : Současně odkryta byla tato hvězda na hvězdárně 
Cambridge-ské a Moskevské, kteréž udávají amplitudu měny světelné 
v mezích 9™ — <j První elementy uveřejnila Miss C a n n o n, udá- 
vajíc hodnotu periody 259 dní. Později Enebo odvozoval pro periodu 
hodnoty 310 a 267 dní. Pozorovací řada získaná Pračkou vedla k de- 
finitivním elementům max = 2416976 + 255‘4 E. Jest však velmi pravdě- 
podobno, že skutečná měna světlosti probíhá se silnými poruchami, což 
může teprve dlouhá řada kulminačních fásí přesně odvoditi. Křivka 
světlosti probíhá v jednotlivých případech slabě nesymmetricky a vy- 
kazuje zajištěné případy stagnace měny světelné. Též absolutní světlost 
mění se v maximech dosti značně. Tyto individuelní odchylky vyrovná- 
vají se ve střední křivce světlosti, která probíhá docela hladce. Barva 
hvězdy jest žlutobílá, místo její určil H a r t w i g. 
Literatura : P i c k e r i n g (H. C. 98.) , Ceraski (A. N. 4051 .) , B i e s b r o e c k 
(A. N. 4092.), Canon (H. S. C.), Pračka (A. N. 4193, 4221, 4284, 4323, 
I., II. 1. 2. III.), Enebo (Beob. 2. 3,, A. N. 4207, 4280.), Blažko 
(Ann. 1908.), Campbell (H. A. 57 . 2.), Hartwig (V. J. S. 44 . 7.). 
RR Ursae majoris : O průběhu měny světelné této v Moskvě od- 
kryté hvězdy není mimo řady Pračkou pozorované nic známo. Střední 
křivka světlosti probíhá celkem symmetricky, značné odchylky mezi 
pozorovanými hodnotami a graficky odvozenými spočívají v tom, že 
absolutní světlost jednotlivýeh kulminačních fásí sc od případu k případu 
mění. Barva hvězdy jest žlutá, takže kolísání maximální světlosti v mezích 
VI. 
