(i 
již jsme obdrželi pro společnou tečnu dvou kružnic, označili jakožto potenci 
dvou cyklů těmito kružnicemi stanovených. Můžeme totiž kružnici přisou- 
diti určitý smysl jako kladný vzhledem ku poloměrům koule ve smyslu 
od středu 0 určitě na př. kladně orientovaných a pak ji nazveme cyklem 
kladným, kdežto přisoudime-li jí smysl opačný, obdržíme cyklus záporný 
této kružnici přináležející. ^ 
Avšak jakožto potence bodu P jest obvyklé zaváděli hodnotu tg^ — , 
danou výrazem plynoucím též přímo z (12), totiž 
di A f 'i , di — Ti 
if ~ - fg ~~~ tg 
z výrazu (10) pro sin- plyne snadno 
2 
, ŮA , dikP{Ti — )'k) , dik — [Vi^Tk) 
tg. - = (g — i- tg ^ — 
což nás vede k tomu abychom hodnotu 
označili jako potenci pří- 
slušných cyklů na kružnicích kt a kk položených. 
7. Má-li středo ve V 3 ůčené soustavě souřadné souřadnice a, h, c, bod P 
pak souřadnice a:, y, z a značí-li Ri [a, h, c) = resp. Ri {x, y, z) — Ri 
levou stranu ro\mice Ri = 0, do níž místo proměnných souřadnic dosadíme 
souřadnice bodů O, resp. P, tu jak známo 
a tudíž 
{OPGi) 
Tu’ 
Ri 
2 
Rovnice (6) dává nám tudíž relaci mezi vzdálenostmi U bodů na 
kružnici k dotýkající se daných tří kružnic, totiž 
siír 
0 , 
• •> t\2 
ST)r , 
siiP 
ha 
i) > 
2 ’ 
tu 
0 , 
sin^ 
ti3 
2 ’ 
2 ’ 
ha 
‘2 ’ 
• 9 ha 
sm- - , 
Ji 
0 , 
A 
sin^ A ^ 
sin^ 
h 
2 ’ 
2 ’ 
sin 
2 ^2 
0, s ůř‘^ ý 
2 13 
0 
:i3) 
dále pak relací mezi souřadnicemi x, y, z bodů na k\ 
VII. 
