ROČNÍK XXL 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 8. 
Příspěvky k poznání nižších hub. 
IV. Olpidium Brassicae Wor. a dva nové druhy rodu Entophlyctis. 
Napsal 
Dr. B. NĚMEC v Praze. 
(Se dvěma tabulkami a obrázkem v textu.) 
(Předloženo dne 8. března 19 12.) 
V roce 1878. popsal ruský badatel W o r o n i n zajímavého parasita 
z kořenů rostlin křižatých, jejž nalezl při svých studiích o cizopasníkn 
Plasmodiophoya Brassicae a označil názvem Olpidiiun Brassicae. Je to 
Myxochytridinea z čeledi Monolpidiaceí, která nej častěji žije v kořenech 
zelí Brassica olcracea a sice v pokožce kořenové nebo v buňkách borových. 
Zprvu jeví se jako nahý protoplast, který se bud celý změní v zoosporangium 
opatřené tenkou, bezbarvou blánort bez struktury, kteráž konečně vyhání 
láčkovitou trubičku, kterouž uniknou ze zoosporangia rej divé, jednobrvé 
výtrusy. Láčka pronikne skrze blány periferních buněk a dospěvši z kořenu 
ven, otevře se, čímž umožněno výtrusům vyrejditi. Vedle toho vytváří 
Olpidium Brassicae tlustostěnné cysty (chronisporocysty) tvaru hvězdo- 
vitého následkem tupých vmačklin ve bláně. 
Olpidium Brassicae je parasit velmi hojný a zvláště hojně objevuje 
se v kořenech infikovaných Plasmodiophorou. Klíční rostliny zelí jsou jím 
zpravidla infikovány, nezřídka v ohromném množství. I) e W i 1 d e m a n 
(1893) popsal ještě jiný, příbuzný druh v kořenech zelí cizopasící, jenž 
také v kořenech jiných Crucifer se objevuje a jejž de W i 1 d e m a n 
popsal jako Olpidium Borzii. Vyznačuje se zoosporangiemi protaženými, 
na nichž se vytvořuje větší počet vyprazdňovacích láček. Není nemožno, 
že je Olpidium Borzii příbuzno s Chytridiaceou, kterou Z o p f jako rod 
Pleotrachelus popsal. 
Mohl jsem oba jmenované druhy zkoumati a chci v tomto pojednání 
podat i zprávu o některých poměrech jejich vývoje a cytologie. V ohledu 
tom nej novější sdělení máme od ruského badatele F a v o r s k i h o 
(1910). 
F a v o r s k i j nalezl cizopasníka hlavně v mladších, tenkých ko- 
řenech ještě kořenovými vlásky opatřených, kde při silnější infekci — ■ 
vyjma plerom — skoro všecky buňky mohou býti infikovány. Kořenovm 
Rozpravy; RoS. XXI. Tř. II. Cis. 8. 1 
VIII. 
