3 
Fa vor ski] nalezl, je pak tvaru nepravidelného, jeho chromatinová 
tělíska (prochromosoniy) jsou velká, konečně muže i degenerovati a státi 
se homogenním. Jinak, totiž nepřiléhá-li k cizopasníku, má normální 
tvar i stavbu. 
Jednojaderní cizopasníci dosti značně vzrostou, nežli se v nich počne 
jádro děliti. Před dělením jádro značně vzroste (tab. I., obr. 1) a vedle 
jadérka obsahuje zprvu zrnitě- vláknitou, velice slabě barvitelnou sub- 
stanci, načež substance ta se stane zřejmě vláknitou. Vlákénka jsou silněji 
barvitelna a nezřídka probíhají po párech rovnoběžně. Nápadno je kon- 
stantní excentrické položení jadérka — ale také celé jádro leží v kulovité 
buňce excentricky. Toto stadium, dosti vzácně ovšem pozorované, upo- 
mínalo mne poněkud na synapsis. 
První dělení jaderné nepodařilo se mi uviděti. Dvojjaderní cizo- 
pasníci mají tolikéž cytoplasmu velkými vakuolami opatřenou (tab. I.. 
obr. 2), jádra leží nezřídka blízko sebe, ba skoro se dotýkají, obsahují 
opět po jednom periferně uloženém jadérku. Ani druhého dělení jsem 
neviděl. Viděl jsem pouze dvoujaderného cizopasníka, kde každé jádro 
chovalo dvě jadérka (tab. I., obr. 5), jak tomu bývá tenkráte, když jadérko 
během dělení persistuje a tolikéž se dělí (Němec 1910). Čtyřjaderná 
stadia jsou velmi hojná (tab. I., obr. 3). Jádra jsou pravidelně v buňce 
rozložena, cytoplasma obsahuje poměrně velké vakuoly a intensivně 
barvitelná zrníčka. Jadérka nejsou příliš veliká, přiléhají však stále ke 
bláně jaderné. Následují další dělení jaderná, která se dějí v parasitu 
vždy simultáně, takže máme stadia s 8, 16, 32, 64 jádry. Počet dělení 
jaderných souvisí s velikostí parasita a tato jistě s jeho výživou, neboť 
množství plasmy je v parasitech dle velikosti také různé. K vytváření 
rej divých výtrusů přistupují individua různé velikosti, není tedy přechod 
od stadia vegetativního k rozplozovacímu závislý na dosažení určité veli- 
kosti cizopasníka. V téže buňce shledáváme zoosporangia různé velikosti. 
Dobře živení parasiti mohou ještě ve stadiu, kdy chovají 16 nebo 32 jader 
býti bezblannými a četné vakuoly obsahovali. 
Před vytvářením zoospor změní se struktura buňky, neboť větší 
vakuoly zmizí, cytoplasma se stane stejnoměrně zrnitou a silněji difusně 
barvitelnou, nukleoly jader jsou značně menší, skoro se jeví pouze jako 
tečka silně barvitelná v jádru, obsah jaderný však stane se silněji barvi- 
telným a hrubozrným. Obraz 6 (tab. I.) znázorňuje přechod k tomuto 
stadiu. Mezitim byl parasit na svém povrchu vytvořil jemnou blánu homo- 
genní, na jejíž jedné straně a sice na té, která je obrácena k periferii kořenu, 
počíná vyrůstali vyprazdňovací láčka (obr. 7, tab. I.). Láčka je na své 
basi poněkud zaškrcena, její blána je tenčí než blána ostatního povrchu 
zoosporangia. Obsahuje zprvu pouze cytoplasmu jemně zrnitou, malé 
vakuoly jsou v ní uloženy při periferii. Vláknité zrnitá struktura tohoto 
stadia souvisí asi s proudem cytoplasmy hrnoucí se do láčky. Záhy vcestují 
i jádra do láčky (obr. 8, tab. I.) a mohou se beze vší pochyby v láčce děliti, 
1 * 
