ROČNÍK XXI. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 10. 
Geologické a tektonické studie v Karpatech 
sev. od Dobšiné. 
Podává 
Dr. JOSEF WOLDRICH. 
(Se 2 tabulkami a třemi obr. v textu.) 
Předloženo dne 8. března 1912. 
ÚVOD. 
Sleduj eme-li průběh alpského oblouku od záp. k vých., shledáme, 
že sev. část vých. Alp náhle se končí u Vídně a jižně odtud podél velkých 
zlomů stáří miocenního a má po delším přerušení svoje pokračování v ob- 
louku karpatském, kdežto jižní část Alp pokračuje v pohoří dinarském. 
Spojka mezi Alpami a Karpatami leží tedy pohřbena pod mladoterciérními 
sedimenty a jen některé ostrovy, jež vzdorovaly poklesu, připomínají nám, 
že Karpaty nejsou leč pokračováním velehor alpských. Nejlepší znalec 
Karpat, nedávno předčasně zemřelý V. U h 1 i g, geniální geolog vídeňský, 
rozeznává v díle Bau und Bild der Karpaten (1) *) v středních a západních 
Karpatech tři hlavní pásma a to; 1. Vnější nebo pískovcové pásmo, 2. vnitřní 
pásma, složená z a) pásu útesového, h) horských jader a c) vnitřního pásu 
(= Veporské a Spišsko- Gemerské Rudohoří), 3. pásmo vulkanické na 
vnitřní straně karpatské. 
Území námi mapované v délce asi 8 km a šířce asi SjA km leží v Uhli- 
gově vnitřním pásu a to v Spišsko- Gemerském Rudohoří severně od Dob- 
šiné, v němž U h 1 i g vidí pokračování ústředních Alp. Vnitřní pás počíná 
u Detvy, směřuje odtud k sev.-vých. až k horskému uzlu Královy Holý, 
odkud zahýbá na východ, jsa náhle ukončen při velkém zlomu hernadském, 
jímž protéká řeka Hernad. Prozkoumané území patří částečně k stolici 
Spišské, částečně ku Gemerské; hranice mezi oběma probíhá tu stále údolím 
Gelnice, jejíž pravý běh leží již v Gemeru, levý v Spiši. Krajina porostlá 
po většině starými hlubokými lesy jehličnatými, vzácněji bukovými obyd- 
*) Pod číslem v závorce uvedeným lze nalézti příslušnou literaturu na konci 
práce uvedenou. 
Rozpravy: Roč. XXI. Tř. II. Čls. 10. 
X. 
I 
