6 
Samostatný pruh slepencový vystupuje jižně od Palzmannovy hutě 
směrem jz, průběh jeho zjistil jsem na cestě naproti Palzmannově huti 
a na všech cestách vedoucích od kříže. Slepenec bývá často silně břidlič- 
natý a stlačený, směřuje sz od kříže od sv k jz s úklonem asi 50® k jv. 
Zdá se mi, že tento pruh slepencový má své pokračování na východ v údolí 
Gelnice; soudím tak též dle úlomků slepencových, vyskytnuvších se na 
severním úpatí Gugly naproti místu, kde ústí Biela Voda do Gelnice i jinde. 
Vystoupení tohoto pruhu souvisí s tektonikou území, jak později bude 
ukázáno. 
Srovnejme nyní dosavadní názory o stáří tohoto pásma slepencového 
v našem i okolním území. S t u r (6) počítá pokračování našeho pruhu 
slepencového na východ směrem ku Krompachům a Koterbachu ku kar- 
bonu, uváděje, že slepence leží bud v nadloží nebo podloží ,, hlinitých 
břidlic" a obsahují vedle hnědočerveného tmele písčito-jílovitého hlavně 
valouny křemenné a úlomky starších krystallických hornin. Zkamenělin 
z tohoto pásma neuvádí a znaje palaeontologicky dokázaný karbon u Dob- 
šiné, považuje slepencový vývoj karbonu za facielní naproti vývoji vá- 
pencovému a břidličnému. Křemence, pískovce a slepence severně od 
tohoto pásma karbonského považuje za permské. Podobně i H a u e r (2) 
a Andrian (7), jenž srovnává naše pásmo slepencové s verrucanem 
alpským a podotýká, že slepenec obsahuje na Knolle (vých. od Vogels- 
bergu) úlomky zelených břidlic a dioritu. Těchto jsem ovšem nemohl nikde 
najiti, ač jsem prošel celou Knollu. U h 1 i g (1) počítá pruh červených, 
vzácněji zelených, více méně sericitických břidlic na sev. kraji Spišsko- 
Gemerského Rudohoří ku karbonu a úzce s těmito spojené droby ku 
karbonu, nebo snad kulmu. Dle Bockha (3) náležela by hořejší část 
našeho pásma slepencového ku svrchnímu karbonu, spodní k permu. 
J. B a r t e 1 s (5) čítá slepence na sev. okraji Spiši, jakož i s nimi spo- 
jené břidlice a droby ku karbonu, kdežto červené pískovce zařazuje do 
permu. Voit (4), zmapovav území od Dobšiné až ku Gelnici, pozoroval 
sice nápadný rozdil mezi pravým karbonským slepencem neb drobou na 
Gugle a mezi červeným hrubým slepencem našeho pásma slepencového, 
spojil však oboje stratigraficky, přiděliv je ku karbonu, a pokládal je 
za denudační relikty — jak z jeho mapy vyčítám — ač tvoří zcela samo- 
statná stratigrafická pásma. Mimo to patří sem část hlinitých břidlic na 
severním okraji Voitovy mapy v údolí Florenseifenském a Unter Stein; 
upozorňujeť Voit sám na jejich písčitou a klastickou povahu a vysoký 
obsah Si O.y (přes 75%). 
1 1 1 é s (8) považuje slepence přecházející v pískovce a červené břidlice 
záp. od našeho území, jakož i Voitovy karbonské slepence za permské. 
Pokládám na rozdíl od jmenovaných autorů pásmo slepencové za 
nejstarší v našem území, a to za staropalaeozoické, z následujících důvodů. 
1. Pásmo slepencové leží skutečně v podloží ostatních mnou uvede- 
X. 
