15 
křemen, aktinolith a kalcit; vedle toho magnetit, haematit, titanit, rutil, 
sericit a turmalin co součástky akcessorické. 
Epidot. Jest po většině opt. záporný, náležeje pistacitu, řidčeji patří 
k opticky -j- klinozoisitu: Též zoisit bývá zastoupen v sloupečcích bez- 
barvých a slabě dvojlomných. Vyskýtá se v isometrických zrnech neb 
aggregatech zrn někdy velmi nepatrných rozměrů, jindy ve větších kry- 
stallech. Zřídka pozoroval jsem dvojčetný srůst na klinozoisitu dle » P“oč 
(100), při němž dvojčata zhášejí skoro současně, neboť směry zhášení 
v obou jedincích dvcjčetně srostlých svírají mezi sebou nepatrný úhel. 
Interferenční barvy bývají nepravidelné a vzhled mezi -f nikoly 
skvrnitý následkem nepravidelného prorůstání různých členů řady epido- 
tové. Na větších krystalech, ukazujících též zřetelný osní obrazec s rovinou 
os opt. J_ na trhlinách štěpných, jest pleochroismus velmi intensivní || a 
čirý, II b žlutozelený, || c intensivně čížkově zelený. Množstvím svým 
převládá někdy epidot nad ostatními součástkami, jindy opětně jest velmi 
sporý. 
Chlorit vyskýtá se v nepravidelných lupéncích. Nejeví téměř žádného 
dvoj lomu, nebo jest tento velmi nízký. Zřídka bývá dvoj lom poněkud 
silnější a pleochroismus zřetelný žlutavý-zelený. Zdá se mi, že množství 
jeho stoupá v stejném poměru s epidotem, což by mohlo poukazovali na 
společný jejich původ. 
Živce. Zpravidla zastoupen albit v individuích dvoj četně lamello- 
vaných neb bez dvojčatění. Je-li lamellován, dá se lehce dle úchylky zhá- 
šení a lomu světelného určili. Bývá bezbar^^ a velmi čerstvého vzhledu. 
Někdy jest protažen v kataklastické pruhy zrn, jindy bývá velmi drobný, 
jindy opětně prozrazuje porfyrickou strukturu původní horniny, vystupuje 
co vTOstlice dvojčetně rýhovaná dle zákona albitového po příp. i peiiklino- 
vého. Zřídka přítomny basičtější živce řady labradoiitové. Vzácný lištnatý 
vývoj basických živců po\'ažuji za palimpsestní strukturu prozrazující 
diabasový původ horniny. 
Křemen vyškytá se v zrnech a bývá někdy obklopen kalcitem. Ag- 
gregaty křemene a kalcitu jsou druhotného původu, někdy patrně vůbec 
nenáležejí původní hornině, vyplňujíce co cizí součástky trhliny. 
Kalcit bývá dvojčetně lamellovaný a je v některých horninách dosti 
hojný. Jest asi podobně jako větší část křemene druhotného původu, 
vzniknuv při proměně nerostů obsahujících Ca CO3, hlavně basických živcii. 
Aklinolith vyskytuje se někdy v podobě jemných vláken nebo jehlic, 
jež ční v jednom případě do individuí albitových a křemenných. 
Akcessorické součástky. Magnetit bývá dosti hojný a vyškytá 
se též na trhlinách, podobně jako haematit. Tento může způsobili též čer- 
vené pruhování neb zbarvení horniny. Vzácněji přichází sericitická slída, 
titanit, rutil, leukoxen a turmalin. 
X. 
