17 
z analysy 2. Tlakem bylo tu těleso diabasové rozděleno dle zlomů v kry, 
které navzájem proti sobě byly posunuty (22.). Mezi dvěma krami vznikla 
jednak břidličnatá struktura diabasů, jednak tyto překrystalovaly, takže 
větší partie zrnitého diabasu jsou obklopeny diabasem břidličnatým. 
Kdežto prvé mají zřetelnou ofitickou strukturu a jsou složeny hlavně 
z augitu a basického plagioklasu, druhé postrádají následkem překrysta- 
lování této struktury za současné proměny augitu v aktinolit, vedle 
něhož vystupuje chlorit, živce, křemen a něco uhličitanů, epidotu a 
titanitu. Proměnu diabasů, kterou v malých rozměrech pozoroval a po- 
psal M i 1 c h na diabasech taunských, lze tím spíše přirozeně očekávati a 
sledovat! ve velkém v pohořích, jako jsou Alpy nebo Karpaty, vystave- 
ných kolikerému tlaku při pohybecli orogenetických. 
Jest tedy analysovaná hornina, pocházející ze Stadtbergu, diabasem 
metamorfovaným. S ní pak jsou vůbec veškeré cleny námi vyznačeného pásma 
diabasového meta mor j ováný mi diabasy, po příp. při reliktní porf 5 nrické 
struktuře metamorf. diabasovými porjyrity. 
Pásmo chloritických břidlic: 
Š pásmem diabasovým v těsné a namnoze přechodní spojitosti jsou 
chloritické břidlice. Makroskopicky vystupují lirpénky chloritové, obalu- 
jící ostatní součástky a dodávající hornině zeleného zbarvení. Značnějším 
přistoupením haematitu vznikají chloritické břidlice červeně pruhované 
nebo skvrnité; přibýváním křemene křemité chloritické břidlice. 
Mikroskopicky skládají se hlavně z chloritu, sericitu, po příp. kře- 
mene, k nimž přistupuje haematit, zejména v místech již makroskopicky 
červeně zbarvených a něco epidotu. Na jižním úpatí Sturtzy nabývají 
zvláštního vzhledu zelenošedého a obsahují mnoho calcitu; čočky sekun- 
dárního vápence tu bývají obklopeny chloritem a křemenem. Dle těsné 
geologické spojitosti s diabasy, dle struktury a složení považuji tyto břidlice 
z části za proměněné diabasy, z větší části za tuffy diabasové. 
K těmto horninám druží se červené břidlice, jež dle mikroskopického 
zkoumání se skládají z vlnitých, hustě sestavených proužků sericitických 
a křemene; prozrazují dle vzezření, struktury a složení svou sedimentární 
povahu; považuji je za metamorf ováné sedimenty. 
Velmi zajímavé jsou pak zelenošedě a červenofialově pruhované břidlice 
celistvé, vyskytující se místy mezi chloritickými břidlicemi nebo červenými 
břidlicemi. Dle mikroskopického výzkumu střídají se tu proužky materiálu, 
odpovídajícího celkem chloritickým břidlicím s materiálem, z něhož slo- 
ženy dříve uvedené červené břidlice. Světlé pruhy zelenošedé skládají se 
% rozložených živců, sericitu, chloritu, drobných zrn křemenných a kal- 
citu, tmavší proužky hlavně ze sericitu, křemene a haematitu. Ve vý- 
brusech ale jeví se v těchto břidlicích krásná, takřka mikroskopická tekto- 
nika, jsouť složeny v malé vrásky v čáře sedlové často roztržené. Podél 
těchto trhlin vznikají druhotné nerosty, povstávají mikroskopické pre- 
smyky a vržení. Červenavá barva tmavých pruhů pochází od haematitu. 
Roz pravý : Roč. XXI. Tř. II. Čís. 10. 2 
X. 
