24 
vzorci našemu podstatně podobný. Příbuzný vzorec uvádí Tannháuser 
(32) pro gabbro z pruhu gabbrového u Neurode C 3.5 
Jesl tedy dle chemické analysy a jejího rozpočtu ,,amfibolit“ naší kra- 
jiny metamorfovanýni gahhrem. 
Vznik a stáří metamorf ováného gabbra. 
Bathclith gabbrový Spisško-Gemerského Rudohoří má za sebou již 
celou rozsáhlou literaturu a obdržel od různých autorů nejrůznější názvy, 
aniž se přihlédlo náležitě k jeho chemické povaze, která jedině může přes- 
něji původní povahu metamorfovaných hornin k batholithu náležících 
rozluštiti. Zajímavo, že právě v nejstarších spisech nalézáme správné po- 
jmenování ,,gabbro“, kdežto v pozdějších pojednáních většinou se uvádí 
tento gabbrový massiv co ,,diorit“. Tak na př. Beudant (33) užívá již 
r. 1822 pro Dobšinskou intrusivní horninu názvu ,, gabbro", podobně 
Andrian (34), jenž uvádí co součástky gabbra diallag (= asi hnědý 
amfibol!) a saussurit, dále Feller (35) a Zeuschner (36); tento 
čítá ku gabbru i ,, zelené břidlice" a přivádí gabbro správně v genetickou 
souvislost se serpentinem Dobšinským. Naproti tomu R o t h (37) užívá 
názvu ,,křemitý diorit augitický", uváděje co scučástk}^ jedné variety 
dobšinského dioritu na Zembergu též augit a diallag; dle podrobného 
popisu zdá se býti určení jmenovaných součástek, pro genesi batholithu 
gabbrového velmi důležité, skutečně správným; bohužel jsem nemohl na- 
leziště Rothem uvedené znovu zjistiti. Týž autor uvádí křemen též co 
sekundární příměs. Nagy (38) jmenuje naše gabbro ,,dioritem křenii- 
tým i bezkřemenným“, Stur (9) uvádí analogické horniny z okolí Gelnice 
co diorit ve spojení s amfibolitem a serpentinem. P o s e w i t z (39) na- 
vazuje na studie S t u r o v y považuje Dobšinskou horninu hlubinnou 
za křemitý diorit a upozorňuje na velké kolísání v struktuře i poměru sou- 
částek, jakož i na částečně sekundární povahu křemene. V o i t (4) podává 
pěkný mikroskopický popis gabbra Dobšinského, rozeznávaje tu však řadu 
přechodů od dioritu k amfibolickému granititu. Konečně B a r t e 1 s (5) 
v nejnovějši době uznává pro ,,zelenokam" vých. od našeho území až k městu 
Gelnici správným název křemitý diorit, uváděje co přechody mezi křemi- 
tým porfyrickým dioritem a holokrystalinnim dioritem slídnatý diorit 
a křemitý slídnatý diorit. Uznává však též, že v jeho dioritech někdy 
křemen úplně schází a že mu nebylo lze rozeznat! křemene primárního od 
infiltrovaného. 
Jak z uvedené chemické analysy a jejího rozpočtu vysvítá, povstala 
amfibolitická intrusivní hornina Dobšinská proměnou z gabbra, snad i olivi- 
nického. Křemičitany hořečnaté a železnaté (tedy pyroxen a po příp. 
olivín) a vápenaté křemičitany (v plagioklasech) původního gabbra překry- 
stalovaly jednak v amfibol a epidot po příp. zoisit za výluky železnatých 
rud (hl. magnetitu) a rutilu, vzácněji v granát, kdežto zbývající sodnaté 
křemičitany byly vyloučeny co albit a zbývající Si Oo co křemen. 
X. 
