28 
Články krinoidovými. Vápenec mívá vzhled brekciovitý, břidlice bývají 
transversálně břidličnaté, takže vše svědčí tu o dislokaci. Kdežto jmeno- 
vané vrstvy, jak později ukážeme, jsou mořského původu, obsahujíce I 
mořskou faunu, chovají shora uvedené černé celistvé břidlice zbytky po- ^ 
zemské flory. Vzhledem k tomu, že ve zmíněné rokli jsem mohl zjistiti 
úklon karbonských modravých břidlic a vápenců k sv, dalo se přirozeně 
očekávati, že severně odtud narazíme na temeni Gugly na mladší vrstvy 
karbonské. Skutečně tomu tak jest, jak vysvítá jednak z palaeontolo- 
gických nálezů zde učiněných a níže popsaných, jednak z petrografické 
povahy slepenců shora uvedených. 
Dle fauny a flojy jsou v Gugelské kře karbonské obsaženy vrstvy svrchní 
části spodního karbonu a vrstvy svrchního karbonu. Spodnímu karbonu ná- i 
ležejí dle fauny namodralé břidlice a vápence crinoidové, svrchnímu kar- | 
bonu (pravděpodobně střednímu produktivnímu karbonu) dle flory černé | 
celistvé břidlice a slepence, jež jsou jistě mladší břidlic, obsahujíce jich í 
úlomky. Dle tohoto dokázaného facielního vývoje svrchního karbonu na Gugle 
nedá se očekávati ani uvěřiti, že by v bezprostřední jeho blízkosti se nalézala ý 
naprosto rozdílná facies — jinými slovy — že by Část našeho pásma slepenco- 
vého patřila k svrchnímu karbonu. í 
Již v starších spisech uvádí se karbon sev. odDobšiné. Tak Andrian f 
(7, str. 553) se zmiňuje o dclomitickém vápenci a hlinitých, slídnatých ý 
břidlicích stáří karbonského na Birkeln- a Jerusalembergu; dále najdeme j 
zmínky ve všech téměř pojednáních o geologických poměrech krajiny í | 
Dobšinské, zejména u Voita (5), bez bližšího stratigrafického rozdělení Í\ 
karbonu. Teprve F. Fr e c h (41) určil dle mořské fauny nalezené ve vá- | 
pencích a namodralých břidlicích karbonských sev. od Dobšiné na několika i, ' 
místech pro tyto vrstvy stáří spodního karbonu, a sice horizont s Productus f 
giganteus, náležející nejsvrchnější a nejmladší části spodního karbonu. 
VI. Trias. 1 
1. Werfenské břidlice. | 
Již Andrian (7) uvádí, že sev. od Dobšiné triasové vápence spočí- % 
vají nad Werfenskými břidlicemi a tyto diskordantně na starších vrstvách; y 
H a u e r (2) praví, že Werfenské břidlice doprovázejí v úzkém pásu sev. 
okraj devonských hornin okolí Dobšinského a objevují se dále na východ ) 
až k zlomu Hernadskému v ojedinělých isolovaných partiích neb přeruše- ( 
ných pásech. Záp. od našeho území stanovil Illés (8) nejistý Werfenský 
stupeň v podobě červených břidlic pod triasovými vápenci uložených, 
místy s otisky Estheria minuta v. Alb. Typické Werfenské břidlice s Mya- 
cites fassaensis popisuje F o 1 1 e r 1 e (42). S t u r (6) seznal u Gelnice, že 
Werfenské břidlice nejsou všude v podloží vápenců triasových přítomny, 
takže tyto spočívají někdy na daleko starších vrstvách. Přiznává, že Wer- 
X. 
