29 
fenské pásmo bylo na se v. okraji Spišsko- Gemerského Ru dohoří stanoveno 
hlavně jen na základě petrografické podoby; U Krompachů, tedy východně 
od našeho území, leží prý Werfenské břidlice ploše a diskordantně na star- 
ších krystallických horninách (permn a zelenýcli břidlicích) zapadajících 
k j. Konečně byly Werfenské břidlice nalezeny na různých místech v jižní 
části Spišsko-Gem. Rndohoří, kdež bývá jejich určení spolehlivé a jisté na 
základě typických zkamenělin spodního triasu, jako Myacites fassaensis, 
Naticella costata Mtinstr. 
V území našem vystupují na několika místech mezi triasovými vá- 
penci a V podloží těchto břidlice, jež považuji za Werfenské. Bývají velmi 
podobny červeným, celistvým křemitým břidlicím na basi slepencového 
pásma, jež vycházejí na den právě na jižní hranici našic,h triasových vrstev, 
lišíce se od těchto jemností a leskem, shnitými vložkami a úklonem k se v. 
Mohl jsem se pro vyznačení Werfenských břidlic na mapě rozhodnouti jen 
tam, kde jsem shledal vložky shnité a úklon k sev., charakteristický pro 
mezozoikum v severní části Rndohoří naproti jižnímu úklonu palaeozoi- 
ckého pásma slepencového. Jsou to následující lokality; V údolí Biely 
Vody o něco dále na sever nad krajem naší mapy leží v podloží triasových 
vápenců lavice slínů a slínitých břidlic zapadajících k severu. Shnité vložky 
v červených lesklých břidlicích shledal jsem dále na cestě od Biely Vody do 
Dědinek na jednom místě, kde jmenované vistvy též se kloní k severu. Dále 
vystupují Werfenské břidlice se slínitými lavicemi jz od Dědinek, kde po- 
blíže zlomu mají abnormální směr ssz — jjz s úklonem vsv, pokračování 
táhne se směrem sv. Konečně vyškytají se Werfenské břidlice uprostřed 
mezi mladšími triasovými vápenci v údolí Gelnice u Stračeně. Směřují zde 
od sz až ssz k jv až jjv s úklonem k sv, po případě vsv asi 25*’ — 30'’ a jsou 
ná.hle ukončeny na vých. podél zlomu, jenž zdá se táhnouti od jv údolim 
Florenseifenským. Jsou tu přístupny zejména po levém břehu Gelnice 
a skládají se ze střídavě uložených lavic červených jemných a lesklých 
břidlic, místy světle zelených, někdy s hojnou slídou na plochách vrstev- 
ných, dále z červenavých celistvých křemenců a slíncvitých břidlic. Jsou 
tedy petrograficky úplně souhlasné s typickými, dle zkamenělin určenými 
Werfenskými břidlicemi na jiných místech nejen v Karpatech, nýbrž i v Al- 
pách. Mimo uvedená místa vystupují snad podřízeně Werfenské břidlice 
pod triasovými vápenci, avšak souvislých pásem nemohl jsem stanovití 
jednak proto, že přímo v sousedství (jižně) triasu vycházejí na den velmi 
podobné červené, celistvé a málo lesklé břidlice, náležející basi slepenco- 
vého pásma, jednak že celé rozhraní mezi tímto a triasovým pásmem jest 
zonou dislokační, kde nejúčinněji mohla zasáhnout! erose, takže vrstevní 
hlavy eventuellně na různých místech ještě vycházejících Werfenských 
břidlic jsou snad pokryty ssutí a náplavy. 
K odloučení větší části úzkého pásma mezi palaeozoikem a triaso- 
vými vápenci, označeného na staré mapě ř. geol. ústavu co Werfenské 
břidlice, od triasu a připojení k palaeozoiku přiměl mne hlavně znenáhlý 
X. 
