I 
východoalpského. Od detailního mapování vnitřního pásu Karpatského i 
očekává Uhlig důležité výsledky pro nazírání na stratigrafii a tektoniku j 
této části záp. a ústředního oblouku karpatského, neboť není doposud ' 
jasno, dlužno li přičísti opakování se systémů vrstevních isoklinalní struk- ' 
túře nebo struktuře šupinaté. 
V nass;n území lze pozovcvati hlavně dva systémy zlomů, jedny jsou 
podélné směru sv až vsv, druhé jsou příčné směru sz až ssz. Odchylný jest 
diagonální zlom v Hopfgartengrabcn a zlom na jižní hranici kry karbonské. 
Celkem jsou podélné zlomy starší příčných, neboť bývají druhými posunuty. 
Podélné zlomy, dle nichž na některých místech událo se též přesmyk- 
nutí, jsou tyto. V délce 6 km táhne se naším územím podélný zlem na 
rozhraní triasu a palaeozoika (viz mapu a profily) ; poslední bylo dle mého I 
náhledu přes mesozoikum lehce přesunuto a pokrývalo původně vrstevní 1 | 
hlavy k sev. ukloněných triadických vrstev. Ei'osivní činností byl později J i 
podél této dislokace vyhledán hluboký žlab, v němž odkryty nejen vrstevní V 
hlavy triadických vápenců ale místy i podložních Werfenských břidlic. | 
Tvrdé vápencové vrstvy triasové daleko více vzdorovaly erosi nežli poměrně | ] 
měkké, červené, břidličnaté horniny na basi slepencového pásma, takže j 
dnes triasové vápence se vypínají co strmé skály vysoko nad zmíněnou li; 
erosivní brázdu. Podobné poměry panují dále na vých., jak zřejmo z pro- 
filů Ulili go vých (2, obr. 19, 22, 23, 25), jenže všude bude tu asi 
nutno si domysliti podélný zlom na rozhraní mezi palaeozoikem a meso- I 
zoikem, podobně jak jest tomu u nás nebo na Uhligově profilu 22. I 
Myslím, že podélná dislokace táhnoucí se od pramenů Florenseifen- | 
ských směrem vsv přes Unter Stein k Dědinkám a dále údolím Biely Vody J 
jest pokračováním velkého zlomu, ze svého původního směru odchýleného, | 
jenž probíhá od Tisovce přes Muráň směrem sev. vých. k pramenům Hronu | 
a dle něhož hraničí všude trias s více méně krystallickým horstvem starším, í 
jež bylo místy přes prvý posunuto. Uhlig jej nazývá čarou Muráňskou. i 
Lehké přesmyknutí vzniklo asi tím způsobem, že klesnutím mesozoické 
kry byla současně vyzdvižena a přesmyknuta kra palaeozoická. Triasový 
vápenec bývá podél zlomu místy brekciovitý. 1 
Souběžnými zlomy podélnými jest omezena kra Werfenských břidlic j 
severně od Dědinek, zlomy poněkud odchylného směru Icra stejného stáří i 
u Stracené. Není pravděpodobné, že by tyto úzké pruhy spodního triasu [ 
byly hrásti, po jejichž stranách by byly široké massy mladších triasových ^ 
vápenců poklesly do hloubky, nýbrž spíše byly tu Werfenské břidlice vy- 
tlačeny nahoru dle dvou parallelních zlomů mezi mladšími vápenci (prof. 
E — F a J — K). Podobné případy jsou známy ze sev. a již. vápencových 
Alp (45), z karnských Alp (46) a úplně analogický případ lze pozorovat! ; 
na Schneebergu v rakouských vápencových Alpách, kde Werfenské břidlice jj 
byly dle zlomů vyzdviženy mezi vápenci svixhn. triasu. I ři ( 
Dva velké zlomy podélné táhnou se pak středem našeho území; ' 
severnější směřuje přes Hopfgartenberg k Palzmannově huti a na Konigs- 
X. i 
1 
