41 
SVOU dokončil, používaje stále jeho vzácné ochoty a rady. Děkuji dále 
p. V. Dyckovi, řediteli společnosti na dobývání měděnných rud v Mlýn- 
kách, jehož pohostinství jsem se namnoze těšil, a zejména též svému mi- 
lému příteli dipl. inž. dru. R. Cronacherovi, vedoucímu inženýru 
jmenovaných dolů, jenž mi v každém ohledu při namáhavé práci v štolách 
i terrainu přicházel přátelsky vstříc. Nechci opomenouti též vzácné ochoty 
p. F. Hanuše, ř. professora analyt. chemie při c. vys. šk. techn., na 
jehož podnět provedl jeho assistent pan A. Jílek pečlivě analysy hornin 
v práci uvedené; oběma jsem k díkům zavázán. 
RESUMÉ: 
1. Z důvodů tektonických, stratigrafických, petrografických a palaeon- 
tologických jest velmi pravděpodobné, že pásmo slepencové, jež dosud bylo 
považováno za mladokarbonské, po příp. permské, jest stáří staropalaeo- 
zoického, asi devonského. 
2. Pásmo porfyroidové, jež dříve v literatuře pojednávající o našem 
území bylo uvedeno názvem fyllitických a sericitických břidlic hlinitých, 
jest metamorfovaným příkrovem křemitých portýrů, křemitých kerato- 
fyrů a jejich tiiffů. 
3. Nad těmi uloženo pásmo t. zv. zelených břidlic. Rozeznávám 
v něm dva horizonty stratigrafické a shledávám, že jest hlavně z diabasů, 
diabasových porfyritů, jejich tuffů a lavic sedimenterního původu složeno. 
4. Intruse gabbrového batholitu, dle většiny autorů chybně dioritu, 
jest mladší předcházejícího pásma, avšak starší kai'bonského vápence, 
vzniklého v nejmladší době spodního karbonu. Náleží tedy asi starší době 
spodního karbonu. 
5. Nad břidlicemi a vápencem spodního karbonu zjistil jsem poprvé 
v této krajině břidlice, jež jsou dle flory v nich nalezené mladokarbonské. 
6. Velká část červených břidlic, uvedených na starších mapách co 
Werfenské břidlice, patří k nejspodnější části pásma slepencového, ač místy 
snad i podřízeně pravé Werfenské břidlice vystupují. 
7. Specielní tektonika krajiny na přiložené geologické mapě znázor- 
něná, jest úplně samostatným a novým výsledkem těchto studií. Vysky- 
tují se tu hlavně dva systémy zlomů; příčné, směřující k sz jsou celkem 
mladší, podélné směru sv jsou v celku starší. Podélným zlomem jest palaeo- 
zoické horstvo odděleno od mesozoického; dle něho bylo prvé přes druhé 
volně přesmyknuto. Jest asi poněkud odchýleným pokračováním U h 1 i- 
g o v y Muráňské tektonické čáry. Podle podélných zlomů jsou mezi mlad- 
šími triasovými vápenci vytlačeny úzké kry Werfenských břidlic a dle 
podobných dislokací jest část palaeozoika vklíněna do batholitu gabbro- 
vého, jsouc sama opětně prostoupena zlomy. 
S podélnými zlomy bývá spojena tendence k přesmyknutí. 
X. 
