ROČNÍK XXL 
Třída ii. 
ČÍSLO 14. 
Kvantitativné dělení železa a hliníku guanidinem. 
Podává 
Dr. Rud. Hac.=<') 
(Předloženo dne 23. dubna 19L2.) 
Kvantitativné dělení železa a hliníku může býti provedeno kromě 
jiných způsobů také tak, že se silnými zásadami převede hliník v komplexní 
anion AlO^'" či spíše AlOJi^, schopný existence i ve značně zředěných 
roztocích, v nichž obdobné komplexní anionty železa nemohou existovati. 
Užívá se k tomu obyčejně roztoku hydroxydu draselnatého, jehož 
nepříznivý vliv na přesnost výsledků jest obecně znám. 
Existují však některé zásady organické, které se chovají k soleni 
železitým a hlinitým tímtéž způsobem jako alkalické hydroxydy, jichž 
by však bylo lze užiti analyticky s větší výhodou, protože jejich adsorpce 
hydroxydem železitým a hlinitým nemůže míti škodlivého vlivu na vý- 
sledky. Okolnost, že se rozpouští hydroxyd hlinitý ve vodných roztocích 
alifatických aminů, kdežto hydroxyd železitý se v nich nerozpouští, mohla 
přirozeně vésti k applikaci jejich v tomto směru; použití trimethylaminu 
V i g n o n e m 1) se však neuplatnilo. 
Jsou však ještě jiné organické zásady, snadno přístupné, jejichž vlast- 
ností, obdobných vlastnostem alkalií nebylo dosud užito přes to, že byla 
celá rada různých organických zásad analyticky zkoušena.-) 
Gross mann a Schůck^) uvádějí, že se rozpouští hydroxyd 
hlinitý za varu v roztoku guanidinkarbonatu. Rozpouštění však vyžaduje 
*) Výňatek z dissertační práce. 
V i g n o n, J. de pharm. et de Ch. [5] 11 (1885) 677; referát v Z. f. analyt. 
Ch. 26, 631. 
2) Na př. E. T. Allen, Fállung und Trennung durch schwache organische 
Basen. Reí. v Chem. Ctbl. 1903, I, 1373. 
®) Cliemiker-Zeitung (1906) 30, I. sem., 1205. 
Rozprava. Cis. 14 Tt. II. Roč. XXI. 
XIV. 
