7 
Výsledky stanovení titru železitého roztoku srážením aniinoníakem 
a stanovení, provedených guanidinem jsou uvedeny v této tabulce. 
Sráženo vždy 50 cm^ roztoku. 
Sraženo guanidinem: 
Sraženo ammoniakem 
naváženo g FeF)^ 
počet užitých cm^ 
rozt. guanidinu 
naváženo g Fefit 
diíf. od střední 
hodn. nalezené 
ammoniakem 
0-1264 
20 
0-1267 
-f 0-0003 
0-1261 
40 
0-1263 
0-0001 
0-1265 
40 
0-1265 
-f 0-0001 
0-1266 
0-1263 
0-1260 
Střed: 0-1264 
60 
0-1266 
+ 0-0002 
Sražení jest tudíž kvantitativné i za velkého nadbytku guanidinu, 
což jest pro dělení nutné.^) 
Dále bylo 50 cm^ roztoku Fe Cl^ zredukováno částečně byselým siři- 
čitanem sodnatým a sraženo 25 cni^ roztoku guanidinu. Ssedlina byla 
v tomto případě hnědočerná a nepromývala se zvláště dobře. 
Naváženo 0-1269 g Fe^O^, difí. + 0-0005 g. 
I takto lze sraziti veškero železo z roztoku. 
Výsledky stanovení titru roztoku chloridu hlinitého a stanovení 
Al.jO^ v tomtéž roztoku, guanidinem přesyceného a sraženého dle výše 
naznačeného způsobu byly tyto: 
z 25 cuA roztoku sraženo ammoniakem 0-0556 a 0-0554 t. j. prů- 
měrně 0-0555 g AloO^] 
za přítomnosti guanidinu nalezeno: 0-0562 a 0-0556 g AL^O^. 
Z těchto výsledků, jakož i výsledků dále uvedených jest viděti, že 
lze tímto způsobem stanovení Al.fi^ zcela správně provésti. Nutno jen 
přihlížeti vždy k tomu, aby byl nadbytek ammoniaku při srážení zcela 
minimální. 
c) Kvantitativné délení. 
Př dl ěžnými kvai titativnýini i kvalitativnýuii pokusy tyla dána 
úplná direkti a ku provedení kvantitativného dělení solí železitých a hli- 
nitých. Může býti totiž uveden do jejich směsi velký nadbytek guanidinu. 
Zvláštní pokus, provedený s dvakráte tak silným roztokem guanidinu, 
prokázal zase jen úplnou nerozpustnost hydroxydu železitého i ve velkém nadbytku 
roztoku této zásady. 
XIV. 
