11 
III. Délení Fe.^0^ a guanidinem. 
2-0033 g cementu poskytlo 0-4719 g SiO^ + zbytku kyselinou solnou 
nerozložitelného, 0-0591 g Fe.p^ a. 0-1107 g to jest 
23-70% SiOa + nerozl. zbytku; 2-9o% Fe^O^ a 5-o'd% 
2-95% Fefi^ + 5-&3% AhO^ = 8-'48% Fe.p^ + Al,0^. 
Stanoveni pouhé ho hliniku by bylo lze rychleji provésti tak, že by se 
srážení nadbytečným guanidinem provedlo v odměrné nádobě. Po zředění 
tekutiny ke známce by se použilo ke stanovení hliníku jistého podílu 
sfiltrované alkalické tekutiny. 
d) ]liv zadrženého chloridu ammonatého v hydroxydu železitém a hlinitém 
na výsledky. 
U příležitosti této práce se naskytla častěji otázka po kontrole do- 
sažnosti některých údajů ve významných analytických učebnicích. Ze- 
jména vzbudil zájem praktický význanr podmínky dokonalého promytí 
hydroxydu železitého a hlinitého v takových případech, kdy běží o stano- 
vení železa a hliníku v čistých roztocích solí železitých a hlinitých. 
V Ros e-F i n k e r o v ě učebnici analytické chemie jest vedle 
jiných praktických poznámek o stanovení železa a hliníků jakožto oxydů, 
po předchozím srážení hydroxydu za přítomnosti salmiaku uvedeno, že 
musí býti hydrokydy promyty dokonale, až do úplného vymizení reakce 
na Cl' , protože by mohl při žíhání snadno těkati bud FeCl^ nebo AlCl^. 
V d e K o n i n c k o v ě 1^) učebnici lze nalézti podobnou poznámku 
u stanovení kysličníku hlinitého, nikoli však železitého a T r e a cl w e 1 1 
se o této věci vůbec nezmiňuje. Při známé těkavosti obou chloridů a dis- 
sociaci chloridu ammonatého za zvýšené teploty, nutí tyto okolnosti 
k úvaze, k jakým asi chybám, prakticky závažným, může vésti zanedbání 
dokonalého promytí hydroxydu železitého i hlinitého, sraženého z roztoku 
příslušného chloridu, za přítomiiiosti chloridu ammonatého. 
Za tím účelem byly provedeny především informativně pokusy o tom, 
zda-li vůbec bude těkati FeCl^ a AlCl^, jestliže se v hydroxydech nechá velké 
množství chloridu ammonatého, tyto se předem vysuší při 100 — 110° C 
a potom se takto chloridem ammonatým impregnované sraženiny prudce 
žíhají ve skleněné rouře. 
I. Sraženo takové množství roztoku chloridu železitého, že odpovídalo 
0-4464 g Fe^Oz- Ve 150 cnfi sráženého roztoku bylo mimo to 10 g NH^Cl. 
Ssedlina vpravena toliko na filtr' a po odkapání roztoku naplněna jí porce- 
lánová lodka, takže byla skoro všechna spotřebována. Po 'vysušení vložena 
do roury z tvrdého skla, před tím slabě zahřaté a ihned na to za provádění 
6. vydání z r. 1871, str. 95 a 52. 
“i str. 431. 
XIV. 
