10 
Fe.03 . . . 
2-74 
MgO . . . 
9-30 
CaO . . . 
1*16 
FěO " :“T-. 
0-51 
n 
0 
nepatrný podíl 
HgO do 110° 
7-65 
HoO nad 110*’ 
14-36 
100-22 
Rozpočet na 
molekuly vede ke vzorci: 
7 SÍO2 . 
H05 AkOg . 0-14 FcaO, 
. 2-12 RO . 10- 
což odpovídá ^-palygovsliitu (HigMg2Al2Si 7'^2s) • 
Teplá. 
Překrásný kus skalního korku v pražském Museu ukázal se b}Hi 
čistým ^-palygorskiteni. 
Jest zcela možno, že ukázka ta pochází z naleziště Výškovic, kde ode 
dávna byl znám skalní korek. 
Výškovice.^^) 
V trhlinách vápence vyskytoval se ve velkém množství skalní korek 
barvy žlutavé; vzorek, jejž jsem měl, jeví složení ^-palygorskitu. 
Celkový přehled nalezišť . 
Ze 14 uvedených nalezišť nejpochybnějšími se mně zdají poukazy na 
Bečov a Teplou; snad oba jest vztahovati na Výškovice. 
Podle druhii nerostných máme takovýto obraz jich rozšíření: 
Zillcrit — Mezihoří, Mnichov. 
Zermattit — Mnichov. 
^-palygovskit — Kolín, Krucemburk, Stříbro, Výškovice. 
Zelezitý pilolith — ■ Kutná Hora, Příbram. 
Parasepiolith — Příbram. 
Neurčené členy skupiny palygorskitové — Bleistadt, Jáchymov, Rati- 
bořice, Srnín. 
Se stanoviska genetického naskytují se tyto čtyři typy nalezišť: 
I. Ve vápencích: p-palygorskit (Výškovice), zillerit (Mezihoří). 
II. V hadcích: zillerit a zermattit (Mnichov), železitý pilolith 
(Kutná Hora), palygorskit (Kolín). 
*■■2) H. B. P a 1 1 o n, Tscherm. Min. Petr. Mitth. 1887 IX. 89 — 144. E. 
L u s c h i n v o n E b e n g r e u t h, 1. c. 1 890, 113. V. v. Z e p h a r o v i c h, 
Miner. Lex. III. Wien 1893, 25. 
J, S v. Presl, Nerostopis 1837, 383. F. X. M. Z i p p e, Verh. Ges. 
Bóhm. iVIus. Prag. 1841, 53 M o h s, Anfangsgrunde Naturg, Wien 1839, II. 317. 
A. M. G 1 ii c k s e 1 i g, Das Vorkómmen v. Miner. ira Egerer Kreise, Karlsb. 1862. 
XV. 
