roCník xxt. 
TRÍDA II. 
ČÍSLO 16. 
Zprávy mineralogické. 
Podává 
F. Slavík. 
Se .3 obrazci v textu. 
(Předloženo dne 3. května 1912.) 
1. Dolomit ze Sulzbachu u Saarbrúcken. 
S uvedeným označením lokality octly se novější dobou v obchodě 
hojné druzy v černém uhlí, jejichž výplň vytvořila se v posloupnosti: 
dolomit — mesitin — chalkopyrit. Převládajícím nerostem jest mesitin 
v bledě žlutohnědých, čočkovitě zaoblených klencích až přes \Y 2 ,cm 
měřících; hrana štěpného klence stanovena u ploch s dobrým signálem na 
107'’ 11', u jiných dvoti méně dobře reflektujících 107® ()'. Čísla ta leží 
mezi B r e i t h a u p t o v ý nd) údajem 107® 18' — 107® 24' pro mesitin 
a Schallerový m-) 106® 41 jZ' pro siderit; ovšem jsou též velmi blízka 
Wollastonovrd) číslu pro siderit 107® 0'. Hustota určena pykno- 
metricky na 3-447, o něco málo více než udává B r e i t h a u p P) pro 
pistomesit MgCOg . FeCOg (3-420 — 3-437). Kvalitativní zkouškou zjištěno 
Fe, Mg a stopy Ca. 
Dolomit narůstá přímo na uhlí krystalickou korou a vniká též do 
něho. Krystaly jeho jsou čiré nebo bělavé, značně menší než mesitinové, 
do 3 mm zšíří. Obyčejně jsou spolu srostlé tak, že ční do dutinek pasným 
rohem, při němž nej častěji toliko jedna z ploch klence základního bývá 
rozsáhlejší. 
Dolomit ze Sulzbachu jest zajímavý jako nový výskyt zřejmě tetar- 
toedrických krystalů, avšak velice chudý tvary: mimo převládající klenec 
b Cit. Dana, Mineralogy, 6”^ edition 275, 276. 
*) Siderite and baryte from Maryland, Amer. Journ. oí Sc. 21 , 364 — 370. 
Rozprava: Roč. XXI. Tř. II. Čís. 16. 
XVI. 
1 
