6 
Hustota, určená v bromoformu zředovaném étherem, jest 2-320. 
Krystalek přirozeného erythrosideritu vesiivského současně do tekutiny 
vhozený jevil hustotu identickou. 
Optické vlastnosti jsem shledal ve shodě s pozorováním L a c r o i- 
xo vým: skrze (110) jest pozorovat! jednu z os optických, jichž rovina 
leží v (001), dvojlom i disperse jsou velmi značné; toliko jsem na rozdíl 
od L a c r o i X a pozoroval slabý pleochroismus, a to na plochách pásma 
vertikálního {m a a)\ 
II c žlutý do hnědočervena, 
' ' II Ď hnědožlutý poněkud do zelena. 
Na erythrosideiitu vesuvském z r. 1872 jsem se přesvědčil rovněž 
o týchž poměrech optických. 
3. Krystaly aragonitu ze vřídelního kamene karlovarského. 
F. E. Snes s®) zmiňuje se r. 1909 ve své studii o vřídelní krytbě 
karlovarské o nálezu aragonitu s volně vyvinutými konci krystalů paprsko- 
vitě seřaděných na levé postranní (tepelské) stěně odkiývek pod řečištěm 
Teplé. Téhož roku obdržel jsem od p. Dr. J. K n e 1 1 a, vřídelního inspek- 
tora v Karlových Varech, exemplář vřídelního kamene rovněž s volně 
vyinutými krystalky, pocházející z partií nej spodnějších, přímo na žule 
uložených. Krystalky jsou čiré, asi 2 — 3 mm dlouhé, téměř parallelně 
uspořádané. Celkový ráz jejich jest hrotitý a průřez šestiboký, od oby- 
čejných však hrotitých krystalů aragonitu, jež známe hlavně z ložisk 
rud železných, se liší krystalky ze vřídelního kamene tím, že hrot jest 
vesměs otupen plochou spodovou. Jsou makroskopicky jednoduché i dvoj- 
častně srostlé, a pseudohexagonální příkře pyramidální ráz jest podmíněn 
spojkou příkré pyramidy řady základní a brachydomatu o dvojnásobné 
hodnotě vertikály, vyvinutých v rovnováze. Pyramid a brachydomat 
takových bylo popsáno na hrotitých aragonitech od různých autorů velmi 
mnoho, leč při obyčejně nedokonalé jakosti jejich ploch a malých rozdílech 
ve vypočtených hodnotách úhlů nelze je pokládali za zjištěné tvary typické, 
nýbrž jen za vicinály k (119) a (010), jak správně konstatuje C. Hla- 
w a t s c h®) v práci o krystalech aragonitu z minerálných pramenů u Ro- 
hatce ve Štýrsku. 
Na karlovarských krystalech blíží se měřené úhly nejvíce pyramidě 
b (12 . 12 . 1) a brachydomatu T (0 . 24 . 1) — srovn. obr. 3. — , avšak 
přec kolísají v dosti širokých mezích. Pro pyramidu pohybuje se 6 lepších 
dat od SC* 24' do 86" 52' úklonu ku ploše spodové, dalších 5 slabších od 
87" 9' do 87" 30'; přední hrana polární v 6 měřeních dobře souhlasných 
®) Die Bildiuig der Karlsbader Sprudelschale unter Waclistumsdruck der 
Aragonitkristalle, Mitt. geolog. Gesellscli. Wien 1909 (II) 392 — 444, spec. 409. 
Der Aragonit von Rohitscii, Z. f. Kr. 47 (1909), 22 — 34. 
XVI. 
