6 
pyrargyritech je někdy vyvinut na volném konci a podmiňuje typ, ale 
v tom případě nebývá příliš dobře vytvořen. 
Z pásem je velmi význačné [er a\, často velmi hojnoploché a rýško- 
vané; mezi oběma hranoly bývá vyvinuto až třináct ploch. V tomto pásmu 
se objevují hojně plochy vicinální. Na hojnoplochých krystalech byl po- 
zorován zajímavý zjev; z páru typických ploch byla vyvinuta jen jediná, 
kdežto plocha symmetricky k ní položená byla zastoupena vicinálou. 
Děje se tak zejména při tvarech x' (1235) a p (1123). Ostatní pásma 
[qavT], [h r d\ a [a d e\ mívají ploch mnohem méně. 
Nej obyčejnější je typ sloupcový s převládajícím deuteroprismatem, . 
různé výšky; jsou sloupce velmi krátké, tlusté, nebo velmi štíhlé a vysoké. 
Někdy připojuje se k deuteroprismatu positivní protoprisma, takže vzniká 
sloupec devítiboký; dvanáctiboké, na nichž je prvořadý hranol vyvinut 
v obou polohách, jsou vzácnější; obyčejně jsou pak plochy prvořadého 
prismatu tak úzké, že proti širokým plochám druhořadého se ztrácejí. 
Zakončení vertikálních sloupců je velmi rozmanité. Nej jednodušeji 
děje se plochou spodovou, velmi rozsáhlou, ale vždy špatně vyvinutou, 
matnou a drsnou. Spojky a (1120) o (0001) se vyskytují na př. v Jáchy- 
mově; jsou to krystaly poměrně dosti veliké, ale matné, neprůsvitné, srostlé 
v druzy nebo jednotlivě narostlé. Velmi často jsou sloupce zakončeny 
převládajícími plochami trigonálních pyramid r (lOTl) a e (0ll2), mezi 
nimiž jsou vyvinuty ostatní plochy pásma jako užší pásky. Bud převládá 
z a e se zmenšuje až k úplnému vymizení (obr. 3., 4., 7.) nebo naopak e 
se šíří na úkor pyramidy positivní (obr. 8., 9., 10., 14. ).^) Prvý případ 
je hojný na ratibořických, druhý na příbramských krystalech. Vzácněji 
převládá tvar v (2l3l) (obr. 12.) nebo d (1232) (obr. 13.). Někdy ukončuje 
sloupec r (lOll) ve spojení s některou šestiplochou pyramidou, a to buď 
p (1123) nebo v (2l3l), při čemž oba tvary jsou vyvinuty plochami asi 
stejného rozsahu. Konečně nalezla jsem zakončení plochou « (10l4), 
drsnou a rýhovanou, na větších krystalech. 
Sloúpce jsou různě vysoké. Někdy hranol úplně vymizí, sloupec 
přejde v typ čočkovitý, omezen}> nahoře i dole tvarem u (10l4) (01Í4). 
Hemimorfie hlavní osy zanikla, krystal nabyl ouměrnosti oddělení ditri- 
gonálně skalenoedrického. (Jáchymov.) 
Třetí typ, hojný na ratibořických pyrargyritech, je spojkou a (ll20), 
b (lOlO) a více méně četných ploch z pásma [c r a]; dvě rovnoběžné plochy 
druhořadého hranolu jsou silně rozšířeny, takže krystal je dle nich tabul- 
kovým. Na tomto typu objevuje se dosti často také negativní proto- 
prisma. Ze zakončujících ploch převládají dvě plochy e, totiž (01l2) 
a (1T02); zadní plocha (Il02) je úzká a nepříliš dokonale vyvinuta. (Obr. 5.) 
Skalenoedrický typ je podmíněn bud tvarem v (2l3l) (Příbram) nebo 
q (1671), vyvinutým v rovnováze s deuteroprismatem. Zakončen je trigo- 
'■) Na tento vývoj upozornil již dříve Mauritz při španělských krj^stallech. L. 3. 
XVII. 
