4 
Sklo A 
/o 
Sklo B 1 
0/ ! 
/o 1 
SÍ02 
61-84 
43-54 
PbÓ 
21-17 
39-19 
K.O 
17.69 
16-73 
Bod tání 
716® 
680® 
Složení skel nebylo takové, jakéž jsem zamýšlel, neboť během tavení 
změnilo se tím, že křemen vyplaval částečně nad taveními i bylo nutno 
skla rozbiti, rozetříti a znovu přetaviti, což beze ztrát ua olovu a alkaliích 
se nezdařilo. Snad stačilo by prvně hmotu pouze spéci (fritten) a po roze- 
mletí znovu taviti. 
Tavitelnost určoval jsem zpočátku způsobem kalorimetrickVmr, jejž 
jsem popsal v Listech Chemických 1905, a sice pokládal jsem za bod roz- 
topný onen okamžik, kdy kousek skla pistillem na váleček platinový při- 
tisknutý a rozdrcený v prášek se roztopil a ve světle zablýskl. Později 
podobným způsobem stanovena tavitelnost pyrometrem s článkem platin- 
rhodiovým s přikovaným plíškem platinovým. Přístroj byl za stejných 
podmínek cejchován antimonem, chloridem sodnatým a elektrolytickém 
Čistým stříbrem, jež ve sbírce školní bylo zůstaveno Dr. O. Šulcem. 
Způsob práce, jenž při dalším výzkumu byl dodržován, b}d následující: 
Skla b 5 da jemně rozetřena — vše co bylo k disposici — a smísena 
s proměnlivým množstvím taveného boraxu, jehož bod tání nalezen 680 
a 684®. V malé pícce dmychadlové směs rozpálena v malém tyglíku hes- 
senském do žáru a udržována v něm 15 minut, načež vylito sklo na niklový 
plech. Ztuhlo vždy sklovitě. V některých případech určena tavitelnost 
skla již hod. po tavení, vždy však ještě druhý den. 
Složení boraxu taveného bylo 33-44% Na,0 a z ůiff. 66-56% B 2 O 5 . 
Skla byla po tavení analysována, a sice určeno SÍO 2 , z něhož množství skla 
základního vypočteno. V^ísledky byly následující: 
Skla % 
Rada A 
Skla % 
Rada B 
po Y 2 hod. 
druhý den 
pyrometrem 
kalor. 
pyrometreiii 
100 % 
716 
715 
1 00 
680 
89-54 
— 
691 
697 
94-60 
629 
— 
75-38 
625 
661 
668 
90-03 
612 
610 
45-60 
583 
599 
()00 
84-15 
598 
— 
26-38 
561 
578 
580 
52-50 
563 
555 
0 
— 
684 
680 
29-5 
572 
575 
XXI. 
