12 
V — y — íx s + s'^ 
Označíme-li si pak dále = s' , c{v.^ = v' = u' platí úměra: 
v' : v = s' \ s = iť : a 
, , 'V 
ali v = u — 
a 
, , s 
s = u 
a 
Jelikož uvedený zde příklad jest libovolný platí poměry tyto pro 
každý bod. 
Systém zde popsaný lze snad ještě zjednodušiti, zavedeme-li místo 
procent koncentrace molekulárně. V tomto případě by body a pravdě- 
podobně ležely na téže abscisse, totiž na průsečnici roviny jimi kolmo 
k ploše základní položené. 
Zajímavé jest konečně ještě, že, jak z pozorování na str. 4. plyne, 
bod tání jest, když byl záhy po táhnutí stanoven nižší, než pozdější, kdy 
se sklo více ke stavu rovnovážnému bylo přiblížilo. Zjev ten souvisí ne- 
pochybně s okolností, že sklo zachovává delší dobu větší volum, než odpo- 
vídá teplotě obecné. Jest proto entropie látky vyšší a tudíž množství tepla, 
jehož třeba za účelem roztavení přivésti, menší a tudíž pak i bod tání nižší. 
Při stejném složení roztápí se sklo hutnější při vyšší teplotě. 
Pro studium skel olovnato-alkalických se zde znázorněný systém 
nehodí z té příčiny, že kysličník olovnatý se v roztavených uhličitanech 
alkalických nerozpouští aneb alespoň nikoliv v míře patrnější. Nutno vy- 
jiti tu z metasilikátň a to za vyšší teploty tavených, nejlíp v peci sklářské, 
kde lze dosáhnouti teploty ca 1500^. Provedení těchto pokusři bude nyní 
dalším úkolem, jejž hodlám provésti. 
Konečně jest mi milou povinností vzdáti díky slavné České Akademii 
Císaře Františka Josefa i slovutnému pánu vl. r. arch. Jiřímu Sti- 
b r a 1 o v i, jichž podporou provedení této práce bylo mi umožněno. 
Z laboratoře c. k. mnélecko-prúmyslové školy v Praze. 
XXI. 
