ROČNÍK XXI. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 22. 
Vyšetření doby oběhu a měny světlosti 
Cepheidy 76. 1907 SU Aurigae. 
Práce hvězdárny Nižborské II. 3. 
Podává 
Ladšslav Pračka. 
Předloženo dne 17. května 1912. 
SU = B. D. + 3()0 743 (8,8™) = A. G. Lei. 1802 (8,8™) 
1900: T’ 49™ 36,70® + 30» 24' 25,8" 
1855: 4 46 44,91 + 30 19 47,6 
Hvězda tato ohlášena byla v Harvard Observátory circuláři číslo 130 
jako proměnná s amplitudou 8,6“ až 9,1“ ph., a mnou pozorována v létech 
07 — 12 celkem lOSkrát. Pozorování její patří k nejtěžším úkolům mého 
programu krátkoperiodických hvězd, neboť jednak není zákon měny 
světelné vůbec znám, jednak spojeno jest měření v tomto případu s velkými 
technickými potížemi. Jsou totiž srovnávací hvězdy příliš daleko od pro- 
měnné, tak že nutno stále měniti zorné pole, k čemuž přistupuje ta okolnost, 
že jest nutno přímo měřiti veliké intervally světelné. LIvážíme-li dále, že 
sama amplituda měny světelné jest poměrně malá, vidíme, že zpracování 
řady pozorování rozložené na mezidobu čtyř a čtvrt roku vyžaduje zvláštní 
methody redukce, neboť obvyklé početní methody za těchto poměrů úplně 
selhávají. Volil jsem následující postup redukční: 
Vybrav ta měření, která dávala největší extrémy světelné, snažil 
jsem se určití společného dělitele, jakožto pravdě nejpodobnější hodnotu 
očekávané krátké doby oběhu, pro kterouž našel jsem v prvním přiblížení 
hodnotu 0,47002 dne, t. j. iV 16“ 49,728®. Jednoduchá úvaha ukazuje, 
že není možno s touto krátkou periodou redukovat! pozorování na střední 
fázi, neboť při dlouhých mezidobách chyba v sekundách periody má za 
následek chyby hodinové v redukovaných momentech pozorovaných. 
Rozprava: Roč. XXI. Tř. II. Č 22. 
XXII. 
1 
