Pyrit. 
Prvotný kyz železný není hojný; jest téměř výhradně zrnitý, zřídka 
jest pozorovat! plochy krychlové. 
Zdali je zlatonosný, nebylo dosavad možno stanovití. 
Arscnopyrit. 
V žilném křemení pozorovány zřídka krystalky, častěji drobná 
kusová zrnka. Pro nedostatek materiálu nebylo možno provést! zkoušku 
na zlato. 
Mechanický sníst arsenopyritových krystalků se zlatém byl zjištěn 
několikráte. 
Chalkopyrit. 
Až dosud pozorován jen zřídka v drobných kusových partiích. 
Druhotné nerosty. 
Nečetné minerály sekundární tvoří hlavně nálety a povlaky na 
trhlinách ve křemení žilném, hlavně je to pyrit (p. II.) a tmavě zelený 
nerost podobný chloritu. 
Arscnopyrit (ar. II.) vyskytuje se řidčeji v zrnkách a krystalcích 
podél ploch trhlinových. 
Kalcit pozorován na několika místech na okraji žíly a na jednom 
místě jako hrubě krystalická výplň smrskové trhliny. 
Aby se zjednalo jasno o technickém zpracování zlatonosného kře- 
mene, poslán vagon žilného materiálu k firmě Kruppově v Magdeburku- 
Buckau, jež provedla pokus ve velkém a o výsledcích podala zprávu, 
kterou tuto v překladě podávám 
Zpráva o pokusu č. 1933 u Kruppa v Buckau-Magdeburce 
s rudami zlatými z Libčic. 
1. Drcení a amalgamacé ve stoupách. 
Surová ruda, dodaná v kusech až do 450 mm, složená ze žilného 
křemene s malým množstvím pyritu drcena předem na drtidle v kousky 
o 35 mm, vzata průměrná průba a pak v pětipěcholové stoupě s pěcholy 
těžkými 525 kg prodrcena sítem č. 30 a zlato při tom z mleté rudy vy- 
bavené jak ve stoupovém korytě tak i mimo ně amalgamováno na mědě- 
ných deskách rtutí potažených. Difference obsahu zlata v ainalgamačních 
zbytcích a v surovém zlatě dává procento zlata při tom vyamalga- 
mo váného: 
1. Drcená rubanina G930 kg s 31-0 g Au v 1 í 
2. Zbytky v korytě stoupovém 40 kg s 245-2 g Au v 1 íí 
3. Mletá ruda, která šla přes desky G890 kg s 29-G g Au v 1 ^ 
4. Táž za deskami G890 kg s ITO g Au v 1 
XXIII. 
