4 
Cki = E sin {v t — k — 1 120°) = /'o if^kt + n 4 + 
d Zq/;( 
d f 
+ 
+ Lk 
d tkl 
d t 
CkC^i ^Ckt 
kdež r^, Lq, Cq značí odpor, samoindukci a kapacitu (po případě vloženou) 
jedné íase generátoru, okamžitou intensitu tase generátoru, 4/ oka- 
mžitou intensitu větve pracovní. O drátech přívodních předpokládám, 
že odpor jejich jest roven nulle a že nemají ani samoindukce ani kapacity. 
ťkLk Cft značí odpor, samoindukci a kapacitu pracovní t. j. vnější 
větve (= strany trojúhelníka); tyto buďtež obecně různé pro každou fasi. 
Po derivaci nabude poslední rovnice tvaru 
E v cos {v t — k — 1 120“) 
= n 
d t()ki 
d t 
+ ru 
d tkl 
d t 
+ -4f) 
di^ im 
+ 
T d^ tkl toki tki 
^ ^ ■Q • • ■ ■ 
Tato rovnice obsahuje v sobě tři pro ^ = 1, 2, 3. 
Pro vnitřní kruh generátoru bude 
(1) 
d d . ... . . . . , 
%) ~ ^0 "I" -^0 ^ ^2 v W “I" ^02^ "I" W) “t" 
+ (4l« + + hzdj- 
Vzhledem ku = 0 promění se při použití 
symboliky 
^ d ■ rd‘^ 1 VI ■ / -li 
o = r,) íoftí + Tq ^ hki + ^ Jm (“2) 
Značí-li i'kt okamžitou intensitu v přívodném drátu sítě čili 
síťovou, bude patrně 
(Jí) i — 4aí 4s^ — 
/l) 2 ^ ~ ^'oi( “ ^ 3 ^ ^ 1 ^ obecne t kt‘ ■ t^k + it ■ tQk + 2 t '^k + n tk + 2 / {^}' 
/’) ^ 3l~ %2i ~ Ht ■ Hf- 
Při tom pokládám v generátoru i ve větvích pracovních směr proti- 
rafijový za kladný, v drátech přívodu ých (síťových) pokládám za kladný 
směr od generátoru. Ve výkresu vyznačen směr kladného čítání šipkou. 
Sečtouce rovnice 3 a (i y, obdržíme: 
t it -b i 2i T" ^ 3í = ú Čili ŽJ i k( = 0 (4) 
Rovnice 1, 2, nutno integrovati tak, aby splněny byly rovnice 3 a ji y. 
Zanedbáme-li člen mající vliv pouze na počáteční průběh, můžeme 
přcdpokládati integrály ve tvaru 
XXIV. 
