3 
v něm obsah a stiukturu pylového vaku stěží bez- 
pečně lze rozpoznati. Tolik lze však zjistiti, že se 
pylový vak otevírá až v jedné ze synergid, kteráž 
současně degeneruje. Zřejmě, jak to také odjinud 
známe, je vniknutím pylového vaku poškozena. 
Zřídka zůstane tato synergida ještě na dále v nor- 
málním stavu (obr. 4), obyčejně jenom druhá per- 
sistuje a sice může trvati až do stadia, kdy již je 
embryo založeno. V synergidě, do které byl vnikl 
pylový vak, často jsem pozoroval dvě scvrklá anebo 
i zcela homogenní jádra (obr. 2, 5). Jedno z nich 
je beze vší pochyby jádrem synergidy samotné, 
druhé je vegetativním jádrem pylové láčky. 
Obr. 2. Vaječná buňka, 
v níž právě samčí jádro 
se přiložilo k samičímu. 
V endospermu splývají 
2 jádra pólová s dru- 
hým jádrem samčím. 
Samčí jádra vyniknuvší z pylové láčky ulo- 
žena jsou v husté cytoplasmě, skoro homogenní a 
oranží silně barvitelné. Ze synergidy pronikne jedno 
jádro do buňky vaječné, táhnouc za sebou proud 
oné husté, homogenní cytoplasmy (obr. 2), která se 
dosti dobře dá rozeznati od cytoplasmy buňky va- 
ječné. Mohli bychom ji považovat! za samčí cyto- 
plasmu a třeba nebyla ostře ohraničena oproti 
ostatní cytoplasmě, dává přece možnost, aby do 
vaječné buňky vnikly vedle jádra též jiné živé sou- 
části ze samtí buňky pocházejí;!, tak na př. plas- 
tidy; uvádím to proto, poněvadž se otázka tato 
stala aktuální studiemi o zúrodnění a křížení u rostlin 
panašírovaných. Tato hustá plasma dá se ještě po 
nějakou dobu kolem vaječného jádra po jeho sply- 
nutí s jádrem samčím pozorovati, ale již během pří- 
pravy k prvnímu dělení embryonálnímu hranice její 
oproti vaječné ostatní plasmě mizí. Bezpochyby se 
s ní mísí. Cytoplasmatické blány kolem samčích jader 
podobné oné, kterou J u e 1 (1!M)7) nalezl u Saxifraga 
granulata , jsem nepozoroval. 
Samčí jádro přiloží se těsně k jádru vaječnému 
a vtiskne se zřejmě do něho, při čemž nabude tvaru 
tlusté čočky (obr. 2). Obsah jeho je silně barvitelný 
a lze v něm rozpoznati dosti hrubá zrna chromatinová. 
Pak počíná vzrůstati, při čemž jeho stavba se stává 
méně hutnou, ztrácí také na své barvitelnosti (obr. 4, 
riK Q -D 1 “'" + ještě nějakou dobu lze stanovití, že 
dium zúrodnění sítivo jeho je hustší, než-li sítivo vaječného jádra. Mezi- 
endospermu. tím se byl V jeho nitru diferencoval také jeden nebo 
1 * 
XXV. 
