15 
hapl. poč. chr. dipl. poč. chr. 
Musa sa 
pientiuni var. Kladi (T i s c h 1 e r 
1910) . . 
24 
48 
i > 
,, Dole ( 
16 
32 
) } 
,, ,, Radjah Siam (T i s c h 1 
er 1910) 
8 
16 
T riticum 
sativwn (B a 1 1 y 
1912) . . 
8 
Aegilops 
ovata (B a 1 1 y 
1912) 
16 
Nejčastější jsou případy, kde počet chromosomů jednoho druhu 
nebo jedné odrůdy u formy příbuzné je zdvojnásoben, k čemuž by bylo 
možno uvésti více ještě případů, než bylo učiněno zde. Četné jsou však 
též případy, kde nelze prostým zdvojnásobením nebo ztrojnásobením 
přijití od počtu chromosomů jedné formy k počtu formy druhé. Tak 
u Taraxacum máme haploidní čísla 8 a 12 — 13, u Hieracium 7, 9, 17, u Crepis 
3, 4, u Morus alba 14, 17. 
Zajímavé jsou případy, kdy jedna forma vykazuje trojnásobně větší 
počet chromosomů než druhá. Wickstyoemia cancsccns (9) a W. indica 
(přibližně, někdy skutečně 27), Hieracium venosum (7) a H. flagellare (21), 
Zvláštní jsou poměry šťovíků, kde počet chromosomů je vždy násobkem 
čísla 4 (8, 12, 16, 20). 
Tyto vztahy číselné neušly pozornosti cytologů a byly učiněny různé 
pokusy k jich výkladu. Z nich budtež zde nej zajímavější výklady podány. 
Strasburger (1910) vyslovil ohledně obou druhů rodu Wickstroemia 
mínění, že haploidní počet 9 a diploidní 18 nutno asi bráti za východisko 
pro fylogenetický výklad vysokého počtu chromosomů, jejž u druhu 
W. indica nalézáme. Uvažuje především o možnosti, že jeden chromosom 
se rozpadl ve tři kusy, což by dalo pro haploidní generaci 27 chromosomů, 
pro diploidní 54 chromosomy. Čísla tato se dosti dobře shodovala s čísly, 
která skutečně byla stanovena. Ale chromosomy jsou u obou druhů stejný. 
Kdyby byly chromosomy druhu W . indica vznikly rozpadnutím se každého 
chromosomů druhu W . cancsccns ve tři, musely by chromosomy prvního 
druhu míti jen asi třetinu velikosti chromosomů druhu druhého. Jádra jich 
by musela býti též stejně veliká, čemuž tak není. Ježto tedy chromosomy 
obou druhů jsou stejně veliké, třeba dle Strasburgera nezbytně 
se domnívati, že se u druhu W. indica rozmnožil počet celých chronio- 
somů. 
Stejnocenné chromosomy vznikají podélným štěpením, proto Stras- 
burger tomuto způsobu zmnožování chromosomii věnuje pozornost. 
Mohlo by býti, že se jádro rozdělí mitoticky a sesteiská jádra pak splynou, 
mohlo by také býti, že se jen chromosomy přespcčetně podélně rozštěpí 
a sice podobně jako spodní jádro v zárodečném vaku lilií. Jestli se 
u Wickstroemia indica zmnožily chromosomy podélným jich rozštěpením, 
byly by u ní v jádru baploidním zastoupeny bomologické chromosomy 
vícekiáte, podobně V 3 idádají zmnožení chromosomů u Oenothera gigas 
H. deVries a R. Gates. Strasburger si tedy představuje, že též 
XXV. 
