5 
narudlý, horský a hladovka skalní) jsou obyvateli křovin. Odtud plyne, 
že lože hlíny hlavně bylo naneseno za občasných záplav, čemuž i skrovný 
obsah vápenitý nasvědčuje, a že náleží alluviu. Okolnost, že se zde písky 
s hlinou alluviální střídají, zdá se potvrzovat!, že celý taras akkumulační 
nad hladinu labskou vyčnívající náleží alluviu. 
K nejmladším usazeninám sluší dále připočísti skoro celou oblast 
inundační a krajinu mezi hraničními čarami (wagramy, rideaux) labských 
maeandrů i přítokii. Voda se v ranných dobách alluviálních za povodně 
ovšem rozlévala dále než nyní (mívaloť řečiště labské u Sadské výšku 
178 m n. m.)'^) a vody stouply při rozvodnění k vrstevnici 181 n. m. 
u Sadské, 179 nr n. m. u Hradišťka, 177 m n. m. u Semic. Výška nej vyšší 
vody jest nyní + 3 '25 m. Číslo to za ranného alluvia nebylo větší, ale 
spíše menší, neboť řečiště bylo širší a volnější. Účinek záplav byl celkem 
nepatrný, neboť na odkryvech ho nelze takřka pozorovat!. Horní vrstva 
ornice je tak slabá jako kdekoli výše, pročež nebyla ani celá inundační 
oblast ranného alluvia na mapce jako alluvium zakreslena. Lépe a bez- 
pečně se prozrazuje činnost allmna zřetelnými erosemi mladými podél 
potoků a při ústí jejich. Rozsáhlý (jkres jest od Zvěřinka na východ při 
soutoku Černa\ky či Všembery a Výrovky a pod soutokem tím. Erosivní 
taras potoční je 1'2 — l'tí m pod okolím, o kus dále k severu až 2 m, hlavně 
na břehu pravém. Hraniční čáry jsou až 150 m od potoků vzdáleny. Po- 
dobná erose je i při dolním toku potůčka Kačeny, jenž se u mlýna Kopa- 
níka (,,Lada“ spec. m.) vlévá do Výrovky. Má 50 m šířky a hloubky až 
3'2 m. Erose Všembery není tak hluboká a prozrazuje se hlavně neklid- 
ným terénem na jihu Sadské. To platí též o erosní oblasti labské, takže 
nikterak nejsme v pochybnosti při rozhodování, co patří k ní a co nikoli. 
Jdeme-li od Kostomlat do Hradišťka, scházíme skoro uprostřed cesty po 
příkrém prahu ,.Beránky“ do vlhkého úvalu, jímž začíná nejvyšší allu- 
viální taras labský, dolinou as lýo hlubokoii oživený. Dále u lesa neklid 
povrchu vzrůstá. Scházíme na nižší a mladší taras alluviální, oddělený 
od severního zřetelným prahem. Také zde je terén u prahu nejvíce snížen 
(3'6 7u) a tůní ozdoben. Přes taras ten dojdeme konečně k Labi, jež zde 
zapustilo břehy 3 ni hluboko clo písečného složiva jeho a samo běží po opuce. 
Podobné dva alluviální tarasy nalezneme i na levém břehu Labe na jih 
a jihozápad od Kostomlátek a j. Slaté vrstvy hlíny jsou mezi Doutravou 
a Odrážkou, na z. Kostomlátek a mezi touto obcí a Písty na pr. 
břehu labském a j. 
B) Taras zvěřínský. 
Výše než oba tarasy labské prostírá se nejrozsáhlejší taras, jejž zovu 
zvěřínský podle obce Zvěřinka (sv. Sadské), kteráž celá na něm leží (183 m 
') Je to nejvyšší bod mezi hraničními čarami tamtéž. Viz též studii autorovu 
1 . c. str. 6. 
xxvm. 
