16 
a živce jsou zakulacená, zrnka šedého buližníku jsou více méně hranatá 
a dosti hojná. Pro veliké množství práškových součástí nemohu ho pova- 
žovati za písek původu aeolického. Spíše to již lze říci o malém píseč- 
ném návrší pod todem 183 m jv. Hradišťka. Končina ,,U kamene“ 
jest zvlněná, vršky jsou as 1-6 ni vysoké. Písek jejich obsahuje hojný 
štěrk až 10 cm veliký. Vrcholky jsou přikryty navátým pískem (mocnost 
60 cm), pod nímž spatřujeme vrstvu slinu (10 cm) a červený písek se 
štěrkem ve vodorovných pruzích. Štěrk záleží z křemene bílého i masového, 
ruly. křemence a j. Též se vyvalují hranaté kusy opuky až 1 dm veliké. 
Nej spodněji leží žlutý písek bez štěrku. Dále k východu vlní se povrch 
malými přesypy sotva 1 m vysokými a 4 m dlouhými. 
Sadský Bor u Zvěřinka. K popisu aeolických útvarů, který jsem již 
podal, dlužno připojit! výzkum spodiny vodou usazené. Odkryty získané 
novou cihelnou zvěřínskou, jež pálí cihly z písku a vápna, mají jen vrstvy 
jemného žlutého pískli zcela vodorovné (výška 183 m n. m.). V jámě 
při ústí mlýnského náhonu do St. Labe (179 m n. m.) ukázal se písek 
bílý s drobným štěrkem ve zvrstvení křížovém. Čtverým hlubokým 
vrtáním na vodu (obr. 1. A, B, C, D—A Českou spořitelnou r. 1897, B sl C 
firmou Zimovou r. 1910, D firmou Thielovou r. 1912) získán jasný obraz. 
V místě A (5-6 m pod terénem Boru v ústí mlýnského náhonu do St. Labe) 
objevilo se 10 cm načervenale černého bahna (alluvium), 3-65 nr šedého 
písku a štěrku velikosti ořechu, 4-50 m černošedého štěrku zvící vejce 
s pískem a teprve v hloubi 8-85 m (14-45 m pod povrchem Boru) došlo se 
k slinu opukovému. V místě B prokopali postupně 20 on písku s trouchem, 
50 cw žlutého písku, 2-80 m bílého, 20 cm žlutého, 3-30 wř bílého, O m 
šedého, pod ním 3 m podobně zbarveného písku hrubšího a na konec 
50 cm štěrku s pískem. Došlo se tedy k slinu v hloubce 15-50 m. V místě C 
byly poměry velmi podobné: 00 cm písku s trouchem, 2A0 m bílého písku 
jemného, 4-10 7/ř žlutého, 2m šedého písku stejně jemného, m písku 
hrubšího a 1-50 m štěrku s pískem. K slinu se došlo v hloubce 13-50 m. 
V místě D našli 8-40 m žlutého písku, pod ním 4-90 ín písku šedého a 2-90 m 
štěrku s pískem. Štěrk měl až velikost pěsti. Slinu dosaženo v hloubce 
16-20 7«. Vrtná díra B jest v terénu o výšce 183 777 n. m.. spodní hranice 
tarasu má zde tudíž výšku 167-50 in, tedy 7-00 rn pod nejbližší částí řečiště 
labského.^') Tak nízko také leží spodní mez diluvia v Sadské (vrtání na 
,,Husinku“), totiž 21 m pod povrchem, který má výšku 188 m n. m. Ostatní 
1. c. str. 6 a n. K návrhu vysvětlovat! tento zb 3 ^tek tarasu třebestovického 
jako hrást tektonicky zvednutou vjí-slovenému "tamtéž (v pozn. 54) nenalezl jsem 
dalších dokladů. 
Podobný případ je u Pecek na dr., o němž autor jíž učinil zmínku (1. c. 
str. 3, poznámka 11. sled vrstev v Peckách). Také Všembera u Klučová nejde 
po skalném podkladě permském, ale po mladších nánosech. V studni v čís. 65. 
tamtéž je sled \-rstev: ornice a bělka 250 cm, červený sypk 5 >- písek s vodou 
v Om (v studni v čís. 60. Om mocný na červeném jílu permském uložený). 
XXVI II. 
