18 
zvlněnou. Mezi prstí a červenicí bývá slabá vrstva oblásků. Buď přímo 
pod červenicí nebo od ní vrstvou písku oddělena leží ,,bělka“ (bělízna) barvy 
světle žlutošedé s rourkami po koříncích, také s povlaky limonitu a s šu- 
pinkami slídy “^větlé (as 0-1 mm). Zvláště na západě v kruhovce Hrabě- 
tově chová hojné skořápky plžů. Zvětšena jeví střepínky ostrohranné 
í zrna hranatá, málo jest omletých. Na omak zdá se velmi jemná, práško- 
vitá, vzácně chovajíc větší zrnka křemenná. Za sucha slepuje se v hrudky. 
Obsahuje hlinovky (pod 0-01 7»w) 27-3%, prachu (0-01 — 0-05 41-5%, 
zbytek jsoii zrnka většinou 0-05 mm, nejvýš 0-1 mm v průměru. Uhliči- 
tanu vápenatého jest v ní 12-3% — 14-3%. V stěně se skořápkami plžů 
bělí se dvojí vrstva cicvárů ve 3 m a 4wř hloubky, kdežto plži jsou nejvíce 
v hloubce od 3 do 5 m zastoupeni. Hlína jeví zvrstvení celkem skoro vodo- 
rovné při současném rozpadu svislém. Cicváry válcovité prozrazují, že vznikly 
na koříncích, ale hojné jsou i zárodky ]ich ua ulitkách. Písek, který se 
vkládá v kruhovce Hrabětově mezi červenici a bělku na severu, je velmi 
hlinitý a záleží vlastně z písečných pásků as 1 cm mocných, které se střídají 
s pásky bělky 4 cm mocnými. Vrstva tato k sz. zmohutní a pod nepatrným 
úhlem zapadá. Místy i nad tímto pískem jest ještě čistá bělka. Nejrozmani- 
tějši zvrstvení ukazuje jv. cíp kruhovky Černého, kde ira výstupku k s. jeví 
se tento sled; 30 cm ornice, 60 cm červenice, 30 cm rezavého písku s cicvár}/ 
křídově bílými, v moučku rozpadlými a s čočkami bělky v nadloží, 80 cm 
písku hlinitého, tři vrstvy bělky (prostřední tmavě hnědošedá), jež jsou 
asi stejně mocné (50 cm). Dole přechází bělka v pruhy červenožlutého 
písku, jež objímají čočky bělky i samy jí jsou obňaty. To je nejlépe patrno 
na stěně jižní, kde mimo to nad třemi vrstvami bělky leží čtvrtá trouchem 
tmavě zbarvená. V hnědošedé bělce je vrstva oblásků. Také stěna na s. 
z tohoto cípu vybíhající jeví podobný sled, avšak horní vrstva bělk\" 
k severu zmohutní tak, že brzo se vrstva hnědošedá (zachovávajíc stejnou 
mocnost) octne o T6 níže. Je zde sklon víc než 3*’ k s., ale červenice zů- 
stává vodorovná. Chovajíc hojnost oblásků 2 — 6 cm velikých, zasahuje 
prorvami až o j4 i^^íže a při povrchu skrývá zbytky kulturní (střepy 
z popelnic). Teprve v cípu severozá-oadním dosahuje červenice mocnosti 
2 m. Všude pod bělkou se na konec objeví čistý DÍsek, v cihelně Hrabětově 
poněkud namodralý (po vyschnutí), v cihelně Černého na východě člení 
se v jemné až nejjemnější proužky různé barvou i velikostí zrna. Lze jich 
v hlubokých jamách napočíst! až 80. Týž sled je i ve vlně před kruhovkami, 
kde vrstvy mají profilový sklon G** k s. (ornice, červenka s oblásky, písek, 
bělka, písek), v hlubokém zářezu vozové cesty clo kruhovky Hrabětovy 
jeví se na vrstvách s cicváry spád 4*^ k s. 
V jv. cípu kruhovky Černého nalezeny r. 1909 ve hloubce pod 
povrchem v hlinitém písku pod bělkou zuby koirů diluviálních a uložen}^ 
1®) Tento mechanický rozbor jakož i následující vjdconán methodou Kulmovou 
(K e i 1 h a c k 1. c. str. 514). Určeny přesně toliko podíly význačné pro spraš 
(c = 0-2 í)im, c = 2 mm). 
XXVIII. 
