24 
Z dvou písečníků mezi Hořany a Poříčany má západní kloubku až 
8 m. As uprostřed stěn je písek proložen největším množstvím oblásků (až 
15 cm velikých), výše je písek více šedý, níže více žlutý. Uložení je téměř 
vodorovné, zdá se však, že vrstvy mají nepatrný sklon k jihu, ale pro po- 
měrně malou rozlohu odkrytu nelze to bezpečně stanovití. Vrstvy dolní 
jeví zřetelné zvrstvení křížové. ,, Ostrůvky štěrkové” jsou až na 2 m dlouhé 
a V 2 m široké, svědčíce o proudu mohutnějším než je Labe. S pískem 
čistým slabě nažloutlým zrna velmi nestejného (až 1 ynm, nejvíc z křemene 
a živce bílého, zrn dokonale omletých) střídají se pruhy železitého slepence. 
Štěrk hranatý i zaoblený záleží ze šedého i růžového křemene, buližníku, 
žuly s turmalinem, červeného pískovce permského velice drobivého i tvrdšího 
jemnozrnného, ruly páskované v různém zvětrání též s bio titem sezelenalým, 
břidlice a lupků permských zelených i zvětralých čistě bílých s černými 
skvrnami rud manganových, úplně zvětralé mezi prsty se drobící břidlice 
amfibolitové, podobné břidlice avšak tvrdé (bez slídy, s hojným křemenem 
a bílým zvětralým živcem se stopami zelenavých pruhů), destiček bílých 
na omak kluzkých zcela zvětralých a j. Malé pruhy písku šedého jsou zrna 
velmi stejného (asi mm) s dosti hojnou slídou a neobsahují částí jem- 
nějších. Vedle omletých zrnek chovají i třískovitá. Je to as písek létavý. 
Pruhy černé mají zrnka zbarvená rudami manganovými. Křížová skladba 
a silně zvětralý štěrk nejvíc tento písečník vyznačuje. Podobné zjevy 
spatřujeme i v písečníků k Hořanům bližším (na druhé straně plošiny). 
Štěrku tam napočítáme 5 vrstev na stěnách až 6 m vysokých a 200 kroků 
dlouhých. Na stěně pod silnicí jeví se na rezavých pruzích písečných 
malá vržení i vleky směrem k Hořanům. V části východní počíná pruh 
hlíny průřezem přes 2 m širokým a 20 m dlouhým. K východu průřez 
ten zvolna vykliňuje, ale na západě náhle přestává a představuje tak 
hlína výplň erosivního stupně nebo spíše žlabu. Přikryta slabou vrstvou 
ornice a červenky jeví svislý rozpad s vápenitými povlaky na trhlinách 
a přehojnými rourkami po koříncích taktéž vápencem vyloženými. 
Obsahuje 26'47% uhličitanu vápenatého, ze všech zkoumaných nejvíce. 
Veliký písečník 10 vi hluboký a 200 kroků dlouhý otevřen jest na 
jihu Žhcr na vrstevnici 230 m. V horní polovině stěn je písek více rezavý, 
dole však čistý, bílý a také štěrku ubývá. Celkem lze napočísti tři hlavní 
vrstvy štěrkové. Sloh křížový je velmi zřetelně vyznačen zvláště nahoře. 
Vrstvy zdají se skoro úplně vodorovné v severní části, ač pro nestálost 
vrstev nelze to zaručiti. Na dně leží vehký (1 m dlouhý) zaoblený balvan 
porfyrické žuly svědčící podkladu permskému, jenž zde také vskutku na 
den vystupuje (těsně u Žher). Se štěrkem slepence jeho možno identifiko- 
kovati valnou část štěrku tarasů dosud popsaných. 
U Klučová v mělkém písečníků poblíž silnice žherské vinou se vrstvy 
železité ,,slejvavky‘‘ jako zkadeřené sotva 1 — 2 cm mocné pásky na 1 dm 
vzdálené, ozdobujíce písek rezavě žlutý. Daleko mohutnější odkryt jest 
na sz. odtud v písečníků Martinově a Zourkově, jdoucích do hloiibky 8 
XXVIII. 
