27 
ATstevnice 220 m jsou mělčí. V hloubce 4 m spatřujeme v písečníku Hrou- 
dově pruhy štěrku černě zbarvené manganem, celkem jsou pruhy štěrku 
různě mocné (1 — 3 dm), souvislé i zpřetrhané, zduřují a vykliňují se. Štěrk 
je týž jako na vrcholu: křemen, buližník, žula turmalinová a obojslídná 
s červeným orthoklasem, pocházející jistě z údolí kšelského, kde je nyní 
obnažena pod permem potokem Bylanským, fyllit (od Škvorce neb Ouval), 
břidlice amfibolitová, buněčnatý zvětralý křemenec s povlaky mangano- 
vými, šedý křemenec s žilami bílého křemene, rula ve valounech značně 
omletých podobná rule chotutické, amfibolit rovněž omletý, který snad 
sem byl přinesen od Krychnova a Lošan nebo Nové Vsi (15 km na vjv.). 
Omleté valouny žulové měří až 22 cm. Písek je žlutavý, rezavými pruhy 
prostoupený (nejvíce v hloubce lýá m a 3j4 //;), na sz. písečníku objevují 
se i dva slínové ozdobně zvlněné pásky až 5 cm mocné v hloubce 3 m a 3^2 
s rourkami po koříncích. Zvrstvení je křížové, jaké vdeltech je pravidlem. 
O sklonu vrstev byla již iičiněna zmínka. Ostatní písečníky jeví zvrstvení 
vodorovné zvláště písečník na výběžku vrstevnice 220 m od popsaných 
250 na jz. položený. Je vlastně příčným průřezem návrší polokulatě 
zake nčeného a na tři strany příkře (svah 19'’) se sklánějícího. Vrstvy pí- 
sečné jsou povrchovou čarou ostře přeťaté a jen sotva znatelně k sv. na- 
kloněné. Zde není nejmenšího souhlasu mezi profilací povrchu a vrstev. 
Jest tedy profilace povrchu dílem mohutné erose a denudace po uložení 
tarasu hořanského. 
Na jz. a z. od Pískového vrchu zůstalo na ná\TŠích velmi málo diluvia, 
na j. silnice kounické skoro nic, na j. bodu 226 m do nedávná vystupovala 
prý skalka, nyní ssutí zakrytá a úplně zvětralá, že nelze bezpečně rozhod- 
nouti, zda je z břidlice permské velmi tvrdé nebo spíše z fyllitu. Od vo- 
zové cesty na v. krtci z děr vyhrabují slin i nesahá zde perm těsně k sil- 
nici kounické, jak mapa geologická udává. Kde cesta vozová silnici pře- 
tíná, je zapadlý lom na opuku, krytý slabou vrstvou štěrku a teprve na 
sz. ve výši 235 je rozsáhlý (lůOkrokii), ale nehluboký {'ly.ym) písečník 
s velmi hojným štěrkem jako na ,,Šeňarku“ velikosti 3 — 12 cm, vzácně až 
2 dm. Zvrstvení je křížové a celkem vodorovné. Střídají se rezavé pruhy 
méně mocné s mocnějšími světle žh:tými. Podobné zjevy jsou i v písečníku 
Králově na vrcholu. 
Na opukovém návrší severně Dohřej ovic (Mandršajd podle místní ta- 
bulky, vulgo Mantršajn, Dobřejovice podle mapy 1 : 25.000) proříznuty 
silnicí nově zřízenou až do hloubky 2-2 7u vrstvy písku, štěrku a slinu, pro- 
zrazující způsob, jak byly splavovány mohutnými přívaly s blízké Horky 
usazeniny tarasu hořanského. As uprostřed mezi Dobřejovicemi a nej- 
vyšším bodem silnice (217 m) je pod ornicí (30 cm) jen červená hlína (40 c»i) 
a štěrk (10 — 20 cm) na slinu, kterýž se stýká se štěrkem nerovnou, vroubko- 
vanou hranicí. O kus výše je již slin promíšen štěrkem diluviálním a obsa- 
huje hojné vápencové chodbičky po koříncích, poblíž nejvyššího bodu sil- 
nice však je slin ten (mocný as 30 cm) také nad štěrkem uložen. Štěrk, 
XXVIII. 
