32 
Veseře a Leině, jak je vylíčil G r u b e.^®) Střední taras (15 — 20 m nad vodou) 
je tam též pokryt na mnohých místech spraší, kdežto taras nižší má jen 
hlíny přemístěné. Taras zvěřínský zdá se náležeti poslední době ledové, 
taras třebestovický době pře^dposlední. 
Určití přesněji stáří tarasů našich a jmenovitě přirovnati ]e k ta- 
rasům v Alpách od P e n c k a a B r ů c k n e r a popsaným a k taiasům 
německých řek zvláště dolního Labe, také k tarasům, jež Híbsch, 
T r g a n g, P u r k y n ě, K. Schneider a Engelmann na Labi, 
l\Iži a Vltavě v Čechách rozpoznali, musí býti zůstaveno výzkumu příštímu 
celého rozsáhlého poříčí od Pardubic až k Mělníku. Otázka po stáří nemá 
dosud u nás značného zájmu, když sám W a h n s c h a f f e odmítá 
jako předčasné všecky pokusy parallelisovati usazeniny diluvia německého 
s ledovými a meziledovými dobami v Alpách. 
G r 11 b e : Zur Frage der Terrassenbildun g im mittleren FluPgehiete der 
Weser und Leine iind ihrer Alíersbeziehungen zii den Eiszeiten. (Monatsb. d. d. geol. 
Gcs., sv. 01, 190<), str. 470 a n.). 
4") 1. c. str. 330. 
XXVIII. 
