u 
taktéž petaly, kalich jest však listovitě vyvinut a pilovit)/. 
Bohat}> rod Riibus postrádá calyculu. 
V oddělení Potentillineae kalíšek vyvinut takřka vždy;- tak jest 
přítomen u všech druhu rodři Fragaria, Potentilia, Horkelia, Ivcsia, Drymo- 
tallis, Stellayiopsls, Sibbaldia, Potaninia. Schází však u rodu Chamacrhodos 
(Ch. erecta (L.) Bunge). 
V oddělení Dryadineae bývá kalíšek často vyvinut, tak vždy u rodů 
Waldsíeinia , Coluria, FaUugia a pravidelně u velikého rodu Geum. schází 
však u sekce Stylipus tohoto rodu, kam náleží severoamerické Geum vernum 
Torr. Není nikdy . vyvinut u rodů Diyns a Cowania. 
V oddělení Sangitisorbeae jest vyvinut u rodů AlchemiUa , Agnmonia, 
Avemonia, Spenceria, Leucosidea a, H agenia, schází však u rodů Sanguisorba, 
Poíenuni. Margyricarpus, Tetraglodun, Polylepis, Acaeiia, Bencomia a Clif- 
fortia . 
U velikého rodu Rosa calyculus vždy schází, pozoroval jsem však 
abnorrnně u Rosa cinnaniomea L. pěstované v botanické zahradě jakýsi 
pseíidocalyciilus v podobě čárkovitě-niťovitých dlouhých úkrojků posta- 
vených přesně uprostřed mezi celokrajnými cípy kališními na místě, kde 
u jiných rodů bývá vyvinut kalíšek. Dle přechodů, které jsem na někte- 
rých květech pozoroval, nebyl to však pravý kalíšek, nýbrž peřené cípy 
kališní u rodu Rosa často se objevující, pravidelně na způsob kalíšku roze- 
stavené a tím nápadnější, ježto kalich jest u tohoto druhu obyčejně celo- 
krajný. 
IV. Neitradoideae. — Kalíšek jest vyvinut u r. Ncurada, schází však 
u rodu Grielum. 
V. Pninoideae. — ■ Kalíšek vesměs schází. 
VI. Chrysobalanoideae. — ■ Také u této, od vlastních Rosaccí valně 
odlišné podčeledi, kalíšek nikdy není vyvinut, 
* * 
* 
Variace kališku jsou nesmírně hojné, vyskytujíce se jednak jako více 
méně stálý znak jednotli\’ých druhů, jednak abnormálně. Jak monograí 
obtížného a přes 300 druhů čítajícího rodu Poieniilla, Tn. Wolf, uvádí 
lze vytvoření calyculu dobře upotřebiti jako znaku diagnostického a stejně 
tomu jest i u četných jiných rodů, kde tvarem a velikostí kalíšku jsou 
charakterisovány bud celé skupiny druhů (na př. u rodu Horkelia) anebo 
jednotlivé druhy. Jako příklad uvádím z malého rodu Waldsteinia dva 
našich botanických zahradách obyčejně pěstované druhy, a sice TT. 
geoides Willd. a II'. trijolia Koch, které mají naprosto různé vytváření 
kalichu a kalíšku. U W . geoides má kalíšek podobu niťovitých, dosti dlou- 
hých lístku, lístky \'lastního kalichu jsou široké, delší, normálně 3zubé. 
Ti’, trifolia má však kalíšky čárkovité asi o “/r, kratší irež kalich, kališirí lístky 
ki'átce vejčité, kopinaté neb trojhranné. 
XXIX. 
