18 
materiálu. J. Roeper^) pozoroval úplný abort některých kalíšku u Genm 
tiybanw}i. 
6. Zajímavou abnormitu nalezl jsem na jednom kvetu u Pofeniilla 
rccta. Kalíšek byl tvořen 5 vesměs celými lístky značně většími než lístky 
kališní, které byly vesměs až k basi rozděleny. 
7. Dělení kalíšku ve 2 lístky jest velice obyčejný zjev. Nalezneme 
přechody od kratičce dvouzubých lístků až k úplně rozděleným, někdy 
bývají též vícezubé, třebas i listenům podobné, tak na př. nezřídka u P. 
rupesfris. Nejvyšší počet lístku kalíškových nalezl jsem u jednoho sedmi- 
četného květu u P. recta, kde byly všechny rozděleny, takže celkový 
jich počet obnášel l-i. Obyčejně bývají však na vícečetn 3 >ch (ti — 9 čet- 
ných) květech, které jsou často terminálními, kalíšky nerozdělené. Také 
čtyřčetné květy jen se 4 kalíšk}- se vzácně vyskytují. 
Z jiných abnormit Rosaceí uvádím jeden zajímavý případ u Wa/d- 
stcirda gcoides (obr. 7.); o normálním vytvoření kalíšku i kalichu jsme 
se již svrchu zmínili. V jednom květu byly však jen 4 kališní lístky 
normální, široké a třízubé, pátý byl vyvinut v podobě úzce čárkovitého 
úkrojku na způsob kalíšku; cípy kalíšku byly pak z části krátké, z části 
prodloužené. Zajímavá tato abnormita jest novým dokladem, že pátrajíce 
po morfologické hodnotě těchto částí, nesmíme se dáti svésti jejích tvarem 
a velikostí. 
Rhodoíypiis kerroides má kalíšek celkem shodně vytvářený s palisty 
lodyžních listů. Dospělé listy jsou tu súženy na spodu v kratičký řapík, 
po jehož stranách nacházejí se malé,, úplně volné, čárkovitě kopinaté až 
čárkovité, zašpičatěné 2 — ^3 mm dlouhé a více méně chlupaté palisty. 
V mládí jsou zelené, později jejich špičky shnědnou a konečně úplně usychají. 
Poslední pár listů pod květem mírň palisty někdy delší a s basí listovou 
sblížené. 
Jako kalíšek zůstávají palisty ty celkem nezměněny; zubaté a veliké 
lístky kališní, které jsou zřejmě jen málo modifikované listy, srůstají 
jen docela krátce na basí, takže číška jest zde vyvinuta jen nepatrně. Ovšem 
tato srostlá base kališních lístků přisedá na značně sttnstělou stopku květní, 
kterou třeba však od splynulé base kalichové přesně rozeznávali. 
Kalíšky jsou buď jednotlivé mezi cípy kališními, anebo po 2 nebo i 3, 
pak ale někdy jest těžko rozezná\’ati je od basalních prodloužených zubů 
kališních. Nezřídka jsou kalichy dle velikosti rozlišeny, dva veliké ve 
vnějším kruhu po každé straně kalíškem opatřené a dva značně menší 
ve vnitřním kruhu nezřídka bez kalíšků. 
Hojně jsem pozoroval abnormní případy, že z nej hořejšího páru 
listového se vyvinul pouze jediný list, kdežto druhý vstříčný byl zastoupen 
1) J. R o e p e r. Ber. uber die Verb. cl. Schweiz. Naturí. Ge.s. in Basel 1834 — 35; 
Die Stellung der Frncht ist von der Stellung des e-orhcrgehendcn Organen- 
Kreise.s der Blume abbángig. Bot. Zeit. I\á str. 212 (1846). 
XXIX. 
