Poznámky o číšce Rosaceí. 
Phyllomový původ číšky Rosaceí dokazují jasně různé abnonnity, 
leč přes to od Schleidcna až do doby nejnovější převážná většina autorů 
kloní se k názoru, že číška ta jest původu osního, tudíž pravá kupula. 
Velíce obtížnou jest však otázka, až kam jde phyllomové receptakulum, 
kam lůžko květní anebo karpophor, v některých případech i stopka květní. 
Hraníce mezi touto a karpophorem jest méně důležitá, neboť obojí útvar 
jest původů osního, daleko důležitější jest zjistíti přesnou hranici mezi 
číškou a lůžkem květním. Na normálních květech nelze zhusta otázki: tu 
přesně rozřešiti, ježto ani průběh svazků cévních ani ostatní struktura 
anatomická neskýtá nám bezpečního vodítka. 
V případech mnou ohledávaných domnívám se, že na číšce účastní 
se pouze kalich a to pravidelně svon stípularní částí a nikoliv tyčinky 
a petaly. To potvrzují popsané abnonnity zcela jasně, neboť i když se 
číška rozloží, tyčinky a petaly zůstanou zhusta docela nezměněny, což by 
jistě nebylo, kdyby svon spodní částí účastnily se na tvorbě číšky. Ostatně 
podobné čistě kalichové číšky (,,Kelchbecher“) uvádí Velenovský v čeledi 
Lythraceae, Saxifragaceac a jinde. 
Tyčinky u Potentill (a i jiných Rosaceí) přisedají k \íce méně vy- 
niklému a stluštělému, žlaznatémn terči (,,Honigscheibe“, ,,Discus“), který 
se zdá býti eífigurací číšky. Když číška se rozloží (viz obr. 12), pak část 
mezi karpophorem a terčem se velice zkrátí, takže nezměněné tyčinky 
a petaly přisedají pak těsně pod lůžkem květním. V některých sezele- 
nalých květech Potentill se při rozložení číšky zdá, jakoby svrchní část 
od karpophoru až k terči příslušela celá k lůžku květnímu, takže by žlaznatý 
discus představoval zakončení téhož (ovšem taktéž hodnosti emergence). 
Pak bychom musili ovšem přijímati, že k horní střední části phyllomového 
receptakula přirůstá poněkud do plochy rozšířené lůžko květní. V seze- 
lenalých květech se pak často lůžko vyvine jako válcovitá osa, terč i rozší- 
řenina lůžka se ztrácí a tyčinky a petaly přisedají na více méně prodlou- 
ženou osu. Anatomicky se mi nepodařilo rozřešiti tuto těžkou otázku a také 
si netroufám bez dalšího, podrobného studia pronésti nějaký definitivní 
úsudek. Tolik však podotýkám již tecT, že by se na theorii o phyllomovém 
původu receptakula podstatně ničeho nezměnilo, i kdybychom přijímali 
toto přirůstáni porozšířeného lůžka květního k číšce. Naopak v tom pří- 
padě mohli bychom snadno vyvrátiti často opětovanou námitku, že není 
možno, aby číška byla původu listového, neboť pak by prý ^'ynikaly listy 
(tyčinky a petaly) z listů! Námitka ta není však příliš závažná ani v tom 
případě, přijímáme-li číšku výhradně phyllomovou. Pak jedná se tn sice 
o vyšinutí na phyllomový út^•ar, které však nezanechalo žádných stop, 
jak bychom pro to i jinde v rostlinstvu nalezli doklady. Bylo by to tudíž 
jakési ideální a kongenitální vyšinutí, které ovšem dnes neukazuje, jakým 
způsobem bylo uskutečněno. 
XXIX. 
