3 
Vrstvy tyto mají v nejbližším okolí Závisti od Modřanské rokle až 
po Skocliovice celkem směr od SV k JZ a zapadají konstantně na JV. 
Petrograíicky poněkud odlišné břidlice a droby v Modřanské rokli, tedy 
SZ od pokračováni spilitu a břidlic závistských a s nimi naprosto konkor- 
dantní, jsou proto starší, než-li vrstvy mezi Závistí a Skocbovicemi. Okolnost 
tato jest závažným důvodem, proč nemůžeme pokládati vrstvy Modřanské 
rokle za kambrické. Nějaká dislokace nebo snad dokonce překocení vrstev, 
které by snad přece ve prospěch názoru Helmhackerova svědčiti 
mohlo, pokud mi jest známo a jak jsem se i na mnoha exkursích přesvědčil, 
v krajině mezi Modřanskou roklí a Závistí vyvinuto není. Nazelenalé neb 
bělavé břidlice a zelenavé neb červena vé polymiktní droby, které pokračují 
od Modřanské rokle podél hranice s vrstvami silurskými k Botiči a Uhří- 
něvsi, jsou pouze lokálním faciáilním vyvinutím českého algonkia a náhodná 
podobnost jejich s vrstvami jinecko-skrejskými neopvavmije ješté k paral- 
lelisaci s jineckým kambriem. 
Diabasy na rozhraní algonkia a spodního siluru, jež kreslí Krejčí 
a Hehnhacker na mapě okolí pražského v pruhu od Litochleb k Petrovicům, 
nejsou spility algonkické, nýbrž náležejí vrstvám Ddi/3 jako jejich pokra- 
čování u Šibřína a On val. 
O výskytu spilitu (nebo podle staršího obvyklého označení ,,afanitu“) 
na Závisti se starší literatura vůbec nezmiňuje. Ve vysvětlení ke geologické 
mapě Krejčího a H e 1 m h a c k e r a uvádí se pouze, '^) že drobno- 
zrnné diority a afanity, doprovázející, jak se zdá, v ložích křemité porfyry, 
přestupují jižně od Záběhlic a Zbraslavi Vltavu. Geologická mapa jejich 
kreslí zde 4 pruhy diabasové, které odtud postupují přes Břežanskou rokli 
na sev, úbočí vrchu Čihadlo (cota 383), kdež se vykliňují. Rovněž na levém 
břehu vltavském zaznamenává se celá řada diabasových pruhů. Jak jsem 
se přesvědčil a též již jednou na to poukázal,®) většina těchto výskytů 
jsou pouhé nevrstevnaté droby, které svým povrchovým vzhledem a bal- 
vanitým rozpadem upomínají na diabasy. Totéž platí i o H e 1 m h a c k e- 
r o v ý c h ,,dioritových ložích" a ,,dioritových tufech" jižního okolí Zvol.^) 
Profily H e 1 m h a c k e r e m ke geologické mapě okolí pražského zhoto- 
vené znázorňují partii ze Závisti zcela nesprávně a i v nesouhlase s geol. 
mapou a textem; zaznamenána jsou zde mohutná lože felsitového porfyru 
a minetty. 
V nástinu geologické mapy přidané ke spisu J. Krejčího a 
K. F e i s t man těla; Orografický a geotektonický přehled území 
silurského ve středních Cechách" kreslí se mezi Vírem proti Vranému 
a Čihadlem u Točné porfyr ohraničený po obou stranách pruhem afanitu. 
Z toho ve skutečnosti připadá na afanit pouze SZ. úbočí vrchu Hradiště 
ú Erláuterungen etc. str. 72. 
R. K e 1 1 n e r : Vrstevní zlom mezi Závistí a Modřanskou roklí. Sborník 
české společnosti zeměvědné XVII, 1911, str. 258. 
®) Erláuterungen etc. str. 72. 
XXX. 
1* 
