4 
u Závisti, ostatní ,,afanit“ K r e j čího jsou dílem polymiktní droby,, 
dílem jílovité břidlice. 
V Bořického ,, Portýrech" kreslí J. K 1 v a ň a v mapce na 
str. 113. na levém břehu jižně od Záběhlic kfemitý diabas (žíla č. 7). Tentýž 
diabas popsán byl H e 1 m h a c k e r e m jako diorit a nověji B. M á- 
c h o u,^“) který jej staví do příbuzenství spessartiUi. Zmiňuji se o něm ještě 
níže. — 
Jak již uvedeno, skládá spilit na Závisti severní a severozápadní 
úbočí vrchu Hradiště. Jdeme-li od nádraží závistského k jihu, míjíme ípivu 
břidlice a křemence pásma Dd 4 , brzy však na konci lesa vstupujeme 
v území algonkických břidlic. Styk mezi silurem a algonkiem jest zde 
bohužel zakryt ssutí. U km 36-0 přicházíme k severnímu konci spilitové 
skály, která zde výborně ukazuje svou povahu brekciovitou. Výchozí 
hornina skládá se ze dvou odrůd: hmoty mezemi a uzavřenin zrnitého 
spilitu. Větráním stávají se obě dvě odrůdy již na první pohled dobře 
patrnými; hmota mezemi, zde téměř černá, matně lesklá, zvětrává daleko 
lychleji, nežli světlejší hornina uzavřená, takže tato vyčnívá pak v podobě 
útvarů kulovitých, ellipsoidových nebo nepravidelných nádorů v průměru 
Obr. 1. Profil podél trati jižně od nádraží Zbrasiav-Závist. S/> = spilit, Ds = diabas 
(s křemennou žilou), P = křemitý porfyr, B = algonkické břidlice jílovité, D = algon- 
kické droby, S = svahová ssuť. 
až p řes půl metru i více měřících. Směrem k jihu pozbývá spilit mezemi 
hmoty, stává se celistvým, a jeví při pokročilém již rozkladu rovnoběžný 
rozpad. U km 35-9, kde již vystupují v nadloží spilitu drobové břidlice, 
jest spilit opětně brekciovitý, uzavřeniny jeho jsou však značně menší 
než u konce severního. Hornina jest zde velmi zvětralá. Vzorky níže popi- 
sované vzaty byly ze severního konce. (Obr. 1.) 
Za km 35-9 následují břidlice a droby s itklonem k JV , až asi uprostřed 
mezi km 35-8 a 35-7 přijdeme k hornině naprosto totožné se zelenokamem 
od protějších Záběhlic. U přechodu cesty přes dráhu následuje ještě asi 
3 m mocná ložní žíla křcmitého portýru, za nímž vyvinuty jsou již horniny 
sedimentární, nejprve břidlice, dále pak u lesa droby. 
1") B o ř i c k ý-K 1 v a ň a : Petrologická studia porfyi‘ových hornin v Če- 
chách. Archiv pro přír. prozk. Čech IV d. 1880. 
”) , ,Erláuterungen“ etc. str. 215. 
i“) 1. c. str. 18. 
XXX. 
