Stráně vltavské od ústí potoka zlončického až k Dolánkům jsou břid- 
ličné. Nejbližší spilit vystupuje v prvním záhybu silnice z Dolánek do 
Máslovic. Při téže silnici nad zdýmadlem otevřen jest lom v eruptivní 
hornině, která sice při makroskopickém ohledání dosti na některé spility 
upomíná, jest ale intrusivním diabasem podobným mnohým žilným dia- 
basům z Plzeňska. Zmíním se o jeho mikroskopické povaze zvláště. 
Naproti libšické skále při ústí máslovické rokle vyčnívá příkrý sráz 
spilitový v odrůdě variolitového afanitu, jenž byl též popisován B o- 
ř i c k ý m a K 1 v a ň o u. B o ř i c k ý se domníval, že tento ,,dioritický 
amfibolit" a jím prostupující žíly felsofyru a dioritického křemitého syenitu 
(= křemitého monzonitu) jsou pokračováním libšické skály na pravém 
břehu. Sráz spilitový pokryt jest korou vápenitého tufu, vznikajícího ze 
zvětrávající horniny, který setmeluje i hranaté úlomky po stráni dolů 
splavené tvoře tak recentní brekcie. Tmelem jest vápenec, jak reakcí 
Meigenovou bylo dokázáno. 
Zajímavé strukturní odrůdy spilitové vyvinuty jsou v rokli máslo- 
vické. U ústí rokle složeny jsou stráně její z břidlic, drob a buližníku (směr » 
S20®V, úlrlon 4-0® k VJV). Spility počínají zde přímo pod Máslovicemi i 
a pokračují na obou stráních rokle až k Vodochodům. Pod Máslovicemi | 
nalezl jsem spilit vzhledu poiaěkud variolitického, jenž pod mikroskopem | 
ukázal se býti krásným augitickým afanitem. V lomu ve Vodochodech jest | 
spilit povahy brekciovité skládaje se z kulovitých uzavřenin celistvého | 
augitickéko afanitu a z mezemi hmoty sklovité, která ukazuje při mikro- j 
skopickém studiu velmi zajímavé zjevy proudové. i 
Srázy vltavské na pravém břehu proti Libšicům a Letkňm skládají se í 
mezi Grégrovou villou a místem naproti nádraží libšickému z břidlic, potom I 
však až k rokli pod V étr%isicemi z mohutných spoust spilitových proražených 
zde četnými mladšími vyvřelinami. Krejčí a H e 1 m h a c k e r vy- 
značují jen severnější část srázu jako afanit, ostatní jako břidlici. K 1 v a ň a 
pokládal celé tyto massy za drobu a popisoval odtud podrobněji pouze žíly - 
mladších vyvřelin. Hornina ze. severnějších partií srázu jest makroskopicky 
celistvým, mikroskopicky diabasově zrnit 3 >m spilitem, jižnější partie uka- 
zují spíše povahu brekciovitou. Úbočí pokryta jsou zde všude recentními 
tuíy a brekciemi vápnitjúni jako na spilitu proti libšické skále. Spilitové ' 
spousty končí západně pod Větrušicemi, dále k jihu vyvinuty jsou již jen 
břidlice a buližníky. Styk břidlic se spilitem není zde primární. V rokli pod 
Větr^isicemi konstatovali můžeme zcela zřetelně dvě křížící se dislokace: 
Jedna jest směrrr celkem severojižního s úklonem k východu (tedy do stráně), 
podle níž svezla se kra břidličná směrem od západu k východu po spilitu; 
druhá dislokace jest k první kohná nejspíše svismo probíhající, po níž vy- 
tvořila se větrušická rokle. Dislokace tato jest patrna nejen z třecí brekcie, 
nýbrž i z nestejného složení hořeních partií obou úbočí: severní úbočí jest 
spilitové, jižní břidlicové. 
