17 
základní, dílem usadil se na trhlinách v allotriomorfních zrnech pospolu 
s vápencem, pyritem a pyrrhotinem a z nich vznikajícím, limonitem. 
4:. Levý břeh vltavský nad jezem mezi lihsickoii skálou a Dolanv. 
Hornina úplně rozložená ve směs jehliček aktinolitliu, v níž tu a tam 
vynikají ještě poslední zbytky po augitu. Jest prostoupena četnými žilkami 
vyplněnými bud zoisitcm a epidotem nebo allotriomorfním křemenem 
a drobnými černými zrníčky rudními. 
5. Při dráze jižně od Dolan u strážního domku ě. 360. 
Hornina K1 vanou jako syenitický amfibolit-*^) popisovaná jest 
temně šedá až černá od četných zrníček rudních, která již dobrou lupou 
lze viděti. Místy jeví podobné břidličnatění jako spilit z libšické skály. 
Jest téměř úplně přeměněná; aiigit v jehličkovitý aktinolith, většinou para- 
lelně orientovaný a v chlorit’, živce bývají úplně zatlačeny směsí druhotných 
nerostů, obrysy jejich jsou však dosud patrny zvláště při spuštěném kon- 
densoru. Byly vyvinuty v obvyklých lištnách a jeví svým uspořádáním 
poněkud proudovitý sloh. Úkazu toho povšiml si již K 1 v a ň a. Ze sou- 
částek prvotních zachoval se pouze ilmenit, jenž roztroušen jest v četných 
zrníčkách mezi živci a tím fluidální spořádání součástek horninných zvláště 
nápadným činí. Přeměna jeho v leukoxen jest teprve v začátcích, pouze 
při silnějším zvětšení spatřujeme kolem, čerstvých černých zrnek ilmeni- 
tov)^!! nalmomaděná drobnější průhledná zrnéčka leukoxenu. Aktinolith 
uzavírá v sobě hojnost novotvořených živců a zoisit, kteréžto minerály ještě 
ve společnosti se sekundárním křemenem vyplňují také dutinky a žilky 
v hornině. Novotvořené živce, jež mají vyšší lom světelný než-li křemen 
a kanadský balsam, jeví dvojí vývoj; většinou jsou to zrna allotriomoidní, 
někdy však vytvořily se v idiomorfních lištnovitých dvojčatech náležejících 
nejspíše andesinu. Vápenec tvoří nepravidelné shluky. 
6. Lom sev. od Dolan. 
Světlezelený spilit prostoupený četnými trhlinkami černé barvy. 
Sestává z drobounkých jehliček aktinolithových, uzavírajících mezi sebou 
neproměněná ještě zrnka hnědého atsgilu. Obrysy lišten plagioklasových 
tu a tam ještě v obyč. světle možno pozorovat!, hmota živcová jest však 
již úplně zatlačena. Na trhlinách spatříme hojnost velikých, narůžovělých 
krystalů zoisitových a shluky černých drobných zrnek magnctovcových. 
Kolem zoisitu hromadí se drobná zrna vápence. 
7. Proti velkému lomu u Chvat ěrnb. 
Hornina přeměněná ve směs jehličko vitých a třtinových aggregátů 
aktinolitliu prostoupenou přečetnými trhlinami a dutinkami s zoisitcm, 
epidotem, křemenem, chloritem a vápencem. 
Údolí vltavské etc., str. 33. 
Rozpravy: Roč. XXI. Tř II. Cis. 30. 
XXX. 
2 
