morfos zoisitu po nich měří obyčejně 0-25 — 0-5 mm. Vedle těchto velilcých, 
porfyricky vyloučených zrn pozorujeme mezi zkříženými nicoly někde ve 
sklovité hmotě prosvítati drobné jehličky modré, někde i průsvitné bílé, 
patrně tedy rovněž vyloučené plagioklasy a pseudomorfosy zoisitu po nich. 
Rozkladem skla vzniká chlorit l:)ledě zelený, slabě pleochroický, 
k němuž druží se též drobné jehličky aktinolithu. Některá místa původního 
skla proměněna jsou ve směs allotriomorfních, zubatě do sebe zapadajících 
zrn novotvořených zivcii a křemene', živce jsou světelně lámavější než ka- 
nadský balsam. Trhlinky ve skle ochlazením vzniklé jsou hojné a vystupují 
nápadně jsouce mnohdy černě zbarveny sekundárními rudami, patrně 
magnetovcem . Magnetovec proniká rovněž v drobounkých, hustě nahroma- 
děných zrníčkách ony partie skla, které následkem nestejné homogenity 
skla rychleji podléhají větrání, i činí tak nápadnějším fluidální sloh horniny. 
Amy gdaloidni dutinky jsou ve sklovité mezemi hmotě dosti řídl-cým 
úkazem; měří pouze Od mm a bývají kol dokola ovrouteny buď jedním 
neb dvěma kroužky mikrolithů augitových. Výplň činí zpravidla šupin- 
kovitý chlorit, nebo zrnko novotvořeného živce. 
22. V údolí jižné pod Máslovicemi. 
Hopnina makroskopicky světle zelená, temnějšími proužky žíhaná, 
náleží typickému augitickému afanitu. Augit, jenž tvoří téměř jedinou 
její podstatnou součástku, jeví dvojí vývoj: jest buď zrníčkovitý (starší 
generace) anebo tvoří jemná vlákna ďiagonálně k nitkovému kříži zhášející, 
která seskupují se ve velmi pěkné sférokrystaly. Obrysy po živcích spatříme 
v hornině jen velmi zříďka. Trhliny vyplněny jsou většinou vápencem^ 
křemenem, novotvoř. živcem, zoisitcm, aktiiiolithem a ďrobným magnetovcem ^ 
2, "3. Pravý břeh vltavský proti libšické skále. 
Hornina mikroskopicky podobná spilitu z protější libšické skály 
skládá se z lišten plagioklasových paprskovitě uspořádaných, náležejících 
střednímu oligoklasu (úchylka na ploše _L (010) =5 — -7°). Mesostasi mezi 
živci tvoří drobné jehličky a zrnka hnědého augítu seskupující se do velmi 
pěkných aggregátů radiálních neb keříčkovitých. Podle toho můžeme za- 
řadit! horninu tuto k varíolitovým afanitiim. Aktinolithových jehliček hypo- 
parallelně srostlých v aggregáty třásnité jest v zákl. hmotě přítomno velmi 
hojně. Větráním vzniká světle zelen}/ chlorit a allotriomorfní křemen, 
nerosty vyplňující trhliny. 
24. Proti jižnímu konci železárny libšické. 
Světle šedý, místy temněji zelenavě žíhaný spilit celistvý jeví všecky 
své původní součástky i typickou spilitovou struktiuu velmi pěkně zacho- 
vánu. Převládající součástkou jsou dlouhé, tenké lištny neb jehlice plagio- 
klasové (délka až 0-3 mm), na svých koncích zpravidla vidličnatě dělené 
neb roztřepené, které sestavují se radiálně do ozdobných skupin upomína- 
XXX. 
