29 
atd.), augitické i variolitové afanity (libšická skála, proti libšické skále, 
pod Máslovicemi, uzavřcniny z Vodocliod, Dolní Chabry), spility s rovno- 
běžnou orientací (proti Dolánkům), variolity (Zlončice) i brekcie (Závist, 
Vodocliody, sráz proti Letkům), tedy téměř všecky strukturní odrůdy 
spilitové, jako v západočeském algonkiu. Z toho jest zároveň patrno, že 
algonkium povltavské jest pokud se spilitů týče naprosto totožné s algonkiem 
západočeském. 
Jest zajímavo, že i diabasová formace oloněcká do nedávná za de- 
vonskou pokládaná, která z cizích formací dia basových nejblíže stojí na- 
šemu komplexu spilitovému vyznačujíc se toutéž faciální rozmanitostí, 
a jež se stala základem srovnávacích studií při zkoumání českého spilitového 
komplexu, řadí se dnes z důvodů stratigrafických a tektonických rovněž 
do praekambria (k svrchnímu Jatulienu či Onégienu) A jelikož též 
v algonkiu michiganském (Keweenawien) v okolí Hořejšího jezera střídají 
se sedimenty s mohutn 3 mii rozlitýmii příkrovy basických hornin (melafyrů 
a pod.), možno z těchto případů všeobecně míti za to, že současné výlevy 
basických vyvřelin pocházejících z magmatu čedičového jsou význačnými 
pro periodu praekambrickou. 
t- :!= 
Některé vyvřeliny intrusivní z algonkia dolního Povltaví. 
Porfyrit prorážející spílítem ve zlončíckém údolí. 
Hornina temně hnědočervená s porfyricky vyloučenými až 1 cm veli- 
kými živci a krystaly temné slídy. Pod mikroskopem rozeznáme v základní 
celistvé hmotě živcové z porfyrických vyloučenin též apatit a amfibol (?). 
Biotit objevuje se ve velilcých krystalech na okrajích zaoblených a ne- 
soucích patrné známky po mmgmatické korrosi. Průřezy || s (001) jsou 
temně hnědé, průřezy _L na (001) jsou silně pleochroické: 
II y temně hnědé se silnou absorpcí, 
J_ 7 světle žluté. 
Živce náležejí výhradně plagioklasňm a bývají zpravidla lamellovány 
podle albitového zákona. Tvoří krystaly veliké až skorém 1 cm průřezu 
Srv. F. L o e wi n s o n-L e s s i n g : OnoHeuKayi nia6a30BaH ^^opMauÍH. 
Tpyflbí Cn6. o6m, ecTecTB. XIX. 1888. 
W. R a m s a y ; Uber die praecambrischen Systeme im óstliclien Teile 
von Fennoskandia. Centralbl. f. Min., Geol. u. Pal. 1907. S. 33 — 41. — J. J. S e d e r- 
holm: Les roclies préqiiaternaires de la Fennoscandia. Hommage au XI"’® Congrěs 
géologique international. Helsingíors 1910; — Beitráge zur Geologie der prácam- 
brischen Bildungen im Gouvernement Olonez. Referát Erdmannsdóríerův v Neues 
Jahrb. f. Min., Geol. u. Pal. 1909, I. S. 218. — É. Haug : Traité de géclogie II. 
Les périodes géolcgiques p. 581. 
xxx. 
