31 
Skládá se z hustě nakupených allotriomorfních zrn živcových prostoupených 
chloritem-, porfyrických vyloučenin jest velmi málo a jsou obyčejně zatla- 
čeny vápencem. Mikroskopem rozeznáme v základní hmotě hojnost malých, 
slzovitých, rovnoběžně orientovaných dutinek vyplněných bud čirým 
křemenem, nebo směsí křemene a vápence. Křemen uzavírá v sobě někdy 
světle zelené jehličky chloritu. Vápence v zákl. hmotě jest hojně. 
,100 ,200 |300 ,M30 ^00 ,600 7Q0 ^800 ,900 , 10QO m 
' ' ' *1 km 
Obr. 5. Zlončická rokle. Svisle čárkováno = spilit; .šikmo čárkováno 
=• algonk. břidlice jílovité a droby; šikmo křížem čárkovilno = buliž- 
ník; tečkováno = cenoman, korycanské vrstvv; 1. = porfyrit; 2. = 
monzonitový porfyr. 
Monzonitový porfyr jižně pod Zlončicemi. 
Jest velmi podobný předešlému. Základní hmota jeho jest makro- 
skopicky celistvá, temně šedá; obsahuje až jZ veliké zaoblené krystaly 
živcové barvy pleťově žlutavé. 
Porfyricky vyloučený živec jest lamellován a dává souměrnou úchylku 
oligoklasu (= lO®). Na okrajích jeví skoro obyčejně mezi zkříženými nicoly 
zonální sloh, při čemž jádro zháší šilaněji nežli kraj a jest světelně 
lámavější. 
Biotit tvoří veliké lupénky, jež na příčných průřezích jsou silně 
pleochroické. V mnohých případech bývají lupénky biotitové proměněny 
druhotně v haematit, jenž prosvítá svou charakteristickou červenou barvou. 
XXX. 
