13 
«) Bud dána 
reálné body a, b 
jen tím, že bod 
voliti body a, b 
reálná asymptota U = c^ d 
OD -00 (obr. 
13.), mimo to 
v koneční! a reálná tečna T. Úloha tato liší se od 1. «) 
& je v konečná. Aby hyperbola byla imaginárná, nutno 
tak, aby ležely ve dvou vedlejších úhlech tečnami T, U 
tvořených. Tato imag. hyper- 
bola má ještě třetí reálnou 
tečnu V, kdežto čtvrtá W = 
U. Průsečík {a b, U) = p dá 
pól, jehož polára P \\ U jde 
bodem p', sestrojeným dle 
{a b p p') = — 1. V involuční 
soustavě {p P) sestrojíme tečnu 
V homologickou ku T, učiní- 
me-li, označíce {T P) = m, 
{T U) = g, fj' = JT> = 
V. Útvary {a b c d T) určují 
dvě hyperboly imaginárně 
sdružené. 
Obr. 13. 
ú) Dáno-li naopak U, reálný bod a (obr. 13.) a reálné tečny T, V, 
sestrojíme snadno Čtvrtý reálný bod b. Hyperbola bude najisto pomyslná, 
zvolíme-li bod a vnitř /\T U V = /\m g g'. Bod p, který úsečku g g' 
rozpoluje, je pólem poláry m P || U\ a p seče P \ bode p' , načež konstrukce 
[p p' ab) = — 1 dá bod b. Výsledky jsou zase dva. 
XXXI. 
