23 
souměrných. Ona však obsahuje i celou reálnou prostorovou bikvadratiku 
„prvého druhiť' která šestnácti řečenými body prochází; ježto však 
body . . . Wg jsou na sobě závislé, tvoříce sdružení osmibodové („asso- 
zherte Punkte"), sestrojíme křivku na př. z bodů . . . m-, n^. Křivka L'^ 
je k hlavním rovinám plochy <p^ souměrná a promítá se tudíž na ně do 
kuželoseček (resp. do oblouků křivek 2. stupně). Aby pak výsledkem 
byla plocha imaginárná (resp. dvě konjugované, vedle jedné reálné), 
zvolme tečnou rovinu r tak, aby křivku protínala ve dvou bodech 
reálných a ve dvou pomyslných. 
Veškeré tyto a mnohé jiné plochy pomyslné blíže vyšetřovali ještě 
pozůstává. 
Pro plochy svrchn uvažované (vyjímaje onu, jejíž rovnice jest 
a~'^ + b~^ -f 1 = 0) platí samozřejmě táž věta jako pro 
kuželosečky: Reálná přímka R seče imaginárnou plochu 2. stupně obecně 
ve dvou pomyslných bodech nesdru zených; výjimkou může býti jeden 
průsečík reálný, druhý pomyslný, je-li R unisekantou křivky je-li 
její bisekantou, jsou oba reálné, nebo imaginárně sdružené. 
VI. Imaginárně plochy kulové, 
jichž střed je pomyslný. Z mnohých případů sem spadajících vyjímáme 
jen tyto: 
1. Imaginárná plocha kulová qp^ bud dána třemi reálnými body a, b, c 
a reálnou tečnou rovinou t, která bod a odděluje od bodů b, c (obr. 21.). 
Plocha (f? obsahuje reálnou kružnici K = abc, jejíž rovina bud (?, střed s. 
Imaginárný střed koule leží na reálné ose kružnice s O J_ <?. Pomyslný 
bod dotyčný (t q?) = t bude v rovině £ _]_ r položené osou O. Rovina 
XXXI. 
