ROČNÍK XXI. 
TRIDA II. 
ČÍSLO 32. 
O zlatonosném obvodu kasejovickém. 
I. 
Podávají 
A. Hofmann a F. Slavík. 
(Se 2 obrazci a mapkou.) 
Předloženo dne 7. června 1912. 
ÚVOD. 
Zlatonosné území kasej ovické jest značeno nesčíslnými kopečky 
ryžovnickými a obvaly celkem na délku asi 36 kilometrů od Bélčic směrem 
jihozápadním až po Kramolín u Nepomuku a charakterisuje se výchozy 
žil křemenných i nálezy kousků zlatonosného křemene. 
Toto území kutací jest částí pruhu krystalických hornin, jenž se 
táhne od bavorské hranice a Šumavy na jihozápadě k severovýchodu 
a středočeským massivem žulovým nejenom jest obklopen, ale i byl silně 
rozpukán jeho erupcí i mladšími žilanii vyvřelin. 
Výplně trhlin jsou žíly křemenné, jež obsahují z části ryzí zlato, 
z velké části vedle toho i telluridy. 
Ježto tellurové rudy jsou známy teprve málo více než sto let, je zřejmo, 
že si jich nevšímali staří, a též při posledních pracích v Kasejovicích 
v letech 1786 — 1805 neobrátily na sebe pozornosti. 
Při obnově jámy Jakubské našel se na III. obzoru nedaleko pro- 
mývacích necek (Waschtrog) jemný šedý kal, kterým pro jeho jemnost 
a pěknou šedou barvu kasej ovický hrnčíř zkusil barviti hrnce. Když však 
je vypálil, objevily se na nich kromě velmi hojné glazury i kuličky zlata. 
Staří zlatonosný křemen drtili a hned v jámě promývali v pokus- 
ných necičkách (Sichertrog) , při čemž telluridy v prvé řadě s vodou 
ucházely; tak nabývali sice ryzího zlata zarostlého, ale minerály tellurové 
se všecky ztrácely, pročež i obsahy zlata v průbách (v. část historickou) 
se ukázaly tak malými. 
Rozpravy Roč. XXI. Tř. II. Čís. 32. 
XXXII. 
1 
