[20 
jVětší část zlatonosného pásma náleží ke středočeské žule\ mezi Lná- 
řemi a Kaseiovicemi začíná dlouhý, 2 až nanejvýš 5 hn široký pruh ruly, 
jenž se táhne mezi dvěma partiemi žulovými směrem ZJZ k Plánicům; 
tam se poněkud rozšiřuje a pokračuje ke Klatovům, kde se spojuje s hlavní 
částí šumavské ruly, jižně k němu přiléhající. V nej východnější části pruhu 
rulového, okolo Polánky a Kasejovic, pozoroval v. Zepharovich směr SZ 
až SSZ s úklonem SF, kdežto všude na západ odtud až k Plánicům byl 
konstatován obyčejný směr 5F s úklonem SZ. Na hranici ruly a žuly po- 
pisuje v. Zepharovich z četných míst různé ruly žulovité, které zprostřed- 
kují přechod mezi oběma horninami. 
V žule rozlišil v. Zepharovich několik odrůd, z nichž se vyskytují 
ve zlatonosném území tyto: žula amfihoUcká, někdy slohu porfyro vitého, 
zřídka rulovitého, prostoupená žilami aplitu a pegmatitu, ve východní části 
od Závěšína, Hornošína a tJjezdce až po Kocelovice a Záhorčice; žula ru- 
lovitá ještě dále k východu mezi Bělčicemi a Podruhly; žulový porfyr, ve 
spojení s ,,afanitům podobnými" horninami, pravděpodobně žilný, jižně 
od rulovité žuly u Dobšic a severně u Podruhel, dále Z od Kocelovic a S 
od Kasejovic (Sv. Vojtěch); ,,afanity židového porfyru“ r; mlýna Kůrková — 
u Z. nesprávně ,,Gurka-Můhle" — blíže Kotouně a u Kocelovic; červená 
žula severně od Bělčic; jemnozrná žula s hojnou slídou, místy přecházející 
v žulu rulo vitou (Podhůří Z od Kasejovic); drobnozrná žula chudá 
slídou jižně od Kasejovic a odtud až ke Lnářům, pak jižně od Kocelovic 
až po Chlum; konečně žíly aplitu a pegmatitu, někdy s turmalinem a tita- 
nitem (Lnáře, Kocelovice). 
Odkazujíce v podrobnostech na další části této práce, máme za nutno 
na tomto místě vytknouti: 
1. Odrůdy žuly jsou spolu spojeny rozmanitými přechody a před- 
stavují toliko odchylné facie jednoho a téhož niassivu žulového. 
2. Na zlatonosnost nemá vývoj židy v rozličných odrůdách nižádného 
vlivu, žíly zlatonosného křemene vyskytují se jak v různých odrůdách žuly 
tak i v rule. 
3. V. v. Zepharovichovy ,, židové porfyry“ nejsou horniny žulovité, 
nýbrž dioritické, jak vysvítá z popisů dole podaných, a t. zv. ,,afanity" 
aspoň z části jsou diabasy, jak již před lety dokázal J. L. B a r v i ř ^'^) 
o hornině z Malého Boru u Horaždovic jižně od našeho území. 
Horniny zjištěné v obvodu kasejovickém náleží jednak břidlicím 
krystalickým; ruly a v nich vložené erlany (rohovcovce) pyroxenové i amfi- 
bolové, jednak hlubinným a žilným vyvřelinám, z nichž mimo převládající 
žulu vyskytují se různé aplity, dioritové porfyrity a diabasy. 
”) Enstaíitický diabas od Malého Boru, Věstník král. české spol. nauk 
1895 č. X. 
XXXII. 
