22 
skapolith, silně pleochroický titanit, isotropní, pořídku dodekaedricky 
omezený granát vzniku pozdějšího než plagioklas, klinozoisit, zoisit, dru- 
hotný sytě zelený amfibol jehličkovitý a zrnka magnetovce. 
Struktura jest obvyklá panallotriomorfní, přece však vidno, že 
granát jest pozdější než ostatní silikáty a křemen aspoň z části druhotně 
infiltrován. 
3. Amfibolity. 
a) Východně od Újezda vyskytuje se v ostrohranných balvanech 
hornina téměř výhradně složená z amfibolu zeleného, silně pleochroického 
(v podélných řezech modrozelený x žlutozelený, v příčných lahvově 
zelený x skoro čirý). Omezení jeho jest téměř úplně allotriomorfní, ale 
ne laločnaté. S ním tu a tam je srostlý čirý pyroxen totožný s pyroxenem 
erlanu nekvasovského. Plagioklasu lamelovaného i nelam_elovaného, rud 
a titanitu jest velmi málo; druhotně se vyskytuje zoisit a pochybný prehnit. 
Celkem činí tento amfibolit dojem horniny příbuzné s erlany, tedy para- 
amfibolitu. 
b) V severním svahu obory u Lnář vyskytuje se amfibolická hornina 
značně rozdílná od předešlé, která i svým výskytem v žule i povahou svého 
amfibolitu hnědého, velmi silně pleochroického (temně šedozelený x olivově 
hnědý) poukazuje na vznik pravděpodobně eruptivní; jest to asi místní 
facies graniticko-dioritického magmatu blíže kraje massivu. IMimo amfibol 
obsahuje basický plagioklas, bledě zelený pyroxen, křemen, mnoho magne- 
tovce a titanit. Sloh jest poikilický. 
4. Zula. 
Východní část zlatonosného obvodu mezi Lnářemi a Bělčicemi jest 
složena ze žuly amfibolické a biotitické, přecházející místy v horninu 
plagioklasem bohatší, již bychom samu o sobě nazvali křemitým dioritem 
nebo ve smyslu Broggerově monzonitem; podobné přechodní horniny 
vyskytují se v této části středočeského massivu žulového i na jiných místech, 
jako u Rožmitála, Padrtě a j., a krajním členem v řadě přechodů těch jest 
křemitý diorit bohutínský. 
Zkoumané ukázky pocházejí z těchto míst: 
a) Pastviště u Kocelovic. 
Hornina středního zrna. Mezi živci plagioklasu střední basicity 
(hlavně oligoklasu) jest o málo více než orthoklasu; tu a tam jeví strukturu 
zonální. Z temných silikátů jsou zastoupeny amfibol a biotit, tento o něco 
málo hojněji. Amfibol jest silně pleochroický v obvyklých odstínech 
hnědých a zelených. Křemen je dosti hojný. Akcessoricky se vyskytuje 
růžově hnědý titanit. Sukcesse je zřetelná; titanit — amfibol a biotit 
(současné) — živce — křemen. 
b) Lom u silnice z Bélčic do Újezdce. 
O něco leukokratnější než a), obsahuje toliko biotit, amfibol schází. 
Křemene a orthoklasii jest tu poměrně více. Sídccesse táž. 
XXXI I. 
