26 
7- Diabííhy. 
Že k diabasňm náleží některé z hornin označených v, Zepharovichem 
za „aíanity žulového portýru", ukázal J. L. B a r v í ř -®) pro výskyt 
u Malého Boru blíže Horažďovic, tedy nedaleko na jih od kasej ovického 
obvodu; při našem výzkumu konstatovány žíly diabasové hlavně v žule 
na východě okolo Bělčic. Jsou to místa: 
a) Slavétín, lesní cesta JZ pod Špalkovou horou. 
Jemnozrný zelenokam (velikost zrna asi 1 min)\ již makroskopickv 
jeví ofitickou strukturu. 
[Mikroskopem konstatují se živce basické (labradorit) tvaru lištno- 
vitého, dosti čerstvé. Augit za to jest úplně zuralitován, amfibol z něho 
vzniklý jest jehličkovitý (,,třtinovitý“), zelený, dosti silně pleochroický: 
v podélných řezech zelenavě modrý x světle nažloutle zelený, v příčných 
nahnědle zelený x skoro čirý. Vedle toho však se vyskytují též individua 
kompaktního hnědého amfibolu primárního, krystalonomdcky omezeného, 
jenž v mikroskopu jeví mnohem silnější absorpci než amfibol druhotný, 
jsa pro kmity rovnoběžné k orthodiagonále téměř opakní. Rovina os 
optických leží klinopinakoidu. Někdy obrůstá uralitický zelený amfibol 
jedince hnědého prvotného v orientaci rovnoběžné. Horninu ze Slavětína 
jest tedy označiti jako proterobas. 
b) Bambousek u Chlomku, SZ od Kasejovic.- 
Zelenokam téměř celistvý; jen zvětralé plochy jeví zřetelně strukturu 
ofitickou. 
Lištny živcové náleží k andesinu; augit jest zachován, bledě růžový 
až čirý, vyvinut v zrníčkách, krátkých sloupcích i jako mesostasis; velmi 
často je zdvojčatěn podle orthopinakoidu. Akcessoricky se vyskytuje 
titanitý magnetovec, druhotné jsou křemen, epidot, chlorit, něco špinavě 
zeleného uralitu; pravděpodobně též pyrit jest sekundární. Porfyrické 
vrostlice nepozorovány. 
c) Uzenicc, JV od kóty 506 mezi Uzenicemi a Cerniskem. 
Makroskopicky jemnozrný, s pořídku roztroušenými mandlovými 
dutinkami, vyplněnými vápencem. 
iMikroskopicky velmi podobný předešlému, ale plagioklas z části jest 
allotriomorfně zrnitý; augit jest zuralitován. Rud je zde na rozdíl od pře- 
dešlých dvou diabasů velmi mnoho a náleží k ilmenitu. Mimo uralit vznikly 
druhotně křemen, chlorit a vápenec. Velmi pořídku se ukazují dlouze 
sloupcovité vrostlice porfyrické, úplně přeměněné chlorit, tak že nelze, 
rozhodnouti, byl-li to augit či amfibol. 
d) Hornošín. 
Na rozdíl od předešlých diabasů obsahuje hornošínský hojněji vrostlice 
porfyrické, a to místy hojněji angit, jinde plagioklas. Augit prvé generace 
Enstatitický diabas od Malého Boru, Vést. král. čes. spol. nauk 1895 č. X. 
XXXII. 
